УХВАЛА
 
27 грудня 2023 року
м. Київ
 
справа № 450/3137/21
провадження № 61-15221ск23 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Сердюка В. В., 
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Смолинцем Ярославом Івановичем, на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 09 травня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 21 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , про визнання незаконним та скасування рішення, 
 
В С Т А Н О В И В :
У липні 2021 року  ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом до Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області (далі - Звенигородська сільська рада), ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , в якому просив визнати незаконним та скасувати рішення від Звенигородської сільської ради 18 серпня 1994 року № 7 «Про розподіл присадибної ділянки у с. Відники між ОСОБА_4 та реабілітованою ОСОБА_5 ».
Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 09 травня 2023 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 21 вересня 2023 року в позові відмовлено.
У жовтні 2023 року ОСОБА_1 через адвоката Смолинця Я. І. звернувся до Верховного Суду через «Електронний суд» із касаційною скаргою на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 09 травня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 21 вересня 2023 року з пропуском строку на касаційне оскарження.
Ухвалою Верховного Суду від 15 листопада 2023 року касаційну скаргу залишено без руху, надано строк для усунення її недоліків, запропоновано  ОСОБА_1 подати нову редакцію касаційної скарги та її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, із зазначенням підстав касаційного оскарження, вказати про наявність електронного кабінету у адвоката заявника, надати докази отримання постанови суду апеляційної інстанції.
Недоліки касаційної скарги усунено, подано нову редакцію касаційної скарги.
Згідно з частиною другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Заявник зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування статей 104, 105, 107, 108 Земельного кодексу України1990 року (в редакції від 22 червня 1993 року № 3179-XII, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Наведені в касаційній скарзі доводи містять підставу, передбачену пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України, для відкриття провадження у справі.
Касаційну скаргу подано з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження. 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
У Х В А Л И В:
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 09 травня 2023 року та постанови Львівського апеляційного суду від 21 вересня 2023 року
Відкрити касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 , поданою адвокатом Смолинцем Ярославом Івановичем, на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 09 травня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 21 вересня 2023 року.
Витребувати з Пустомитівського районного суду Львівської областіматеріали цивільної справи № 450/3137/21 за позовом  ОСОБА_1 до Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , про визнання незаконним та скасування рішення.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                              А. С. Олійник
В. М. Ігнатенко
                                                                                                                                  В. В. Сердюк