ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/261/24	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №711/2195/20  	Позарецька С.М. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Новіков О. М. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
       16 січня 2024 року м. Черкаси
Черкаський апеляційний суд в складі колегії:
судді-доповідача	Новікова О. М.,	
суддів:	Гончар Н. І., Фетісової Т. Л.,	
за участю секретаря  	Новицької Н.О.,  	

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 листопада 2023 року у справі за заявою приватного виконавця Плесюка Олексія Степановича про звернення стягнення на грошові кошти у справі № 711/2195/20, -

в с т а н о в и в :

Приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Плесюк О.С. звернувся до суду із заявою про звернення стягнення на грошові кошти, обгрунтлвуючи її тим, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження №73050803 з примусового виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.10.2023 у справі №711/2195/20 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 1 846 214 грн. 64 коп.
В ході перевірки наявності відкритих виконавчих проваджень про стягнення коштів на користь ОСОБА_1 через АСВП виявлені відкриті виконавчі провадження, які перебувають на виконанні у приватного виконавця Недоступа Д.М. 
Встановлено, що в межах цих виконавчих проваджень через торгівельну площадку здійснено реалізацію двох земельних ділянок і відповідно до листа приватного виконавця Недоступа Д.М. від 07.11.2023 за рахунок реалізації земельних ділянок стягнуто 160 285 грн. 27 коп.
Тому виконавець просив суд звернути стягнення в межах виконавчого провадження №73050803 в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 відповідно до виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.10.2023 у справі № 711/2195/20 на грошові кошти, які підлягають поверненню ОСОБА_1 , в сумі 160 285,27 грн., та які перебувають у приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Д.М.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 листопада 2023 року, заяву приватного виконавця Плесюка О.С. задоволено, та звернено стягнення в межах виконавчого провадження №73050803 в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 на грошові кошти, які в свою чергу підлягають поверненню ОСОБА_1 в сумі 160 285,27грн., та які перебувають у приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Д.М.
Суд першої інстанції виснував, що грошові кошти у розмірі 160 285 грн. 27 коп. не відносяться до коштів, на які не може бути звернено стягнення, враховуючи положення ст. 73 Закону України «Про виконавче провадження». 
Не погоджуючись з постановленою ухвалою районного суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу, та відмовити приватному виконавцю Плесюку О.С. у задоволенні заяви про звернення стягнення на грошові кошти.
Апелянт вказує, що аналізуючи норму ст. 440 ЦПК, приватний виконавець Плесюк О.С. повинен був звертатися із заявою про звернення стягнення на грошові кошти до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Матеріалами справи, не підтверджено будь-якої заборгованості приватного виконавця Недоступа Д. М. перед ОСОБА_1 .
Також вказує, що судом проігноровано клопотання представника ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні, що призвело до порушення прав ОСОБА_1 щодо надання пояснень та заперечень з приводу заяви про звернення стягнення на грошові кошти.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 - адвокат Міщенко С.В. не погодився з доводами апеляційної скарги, вважаючи їх безпідставною. Просить залишити скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга  не підлягає до  задоволення з наступних підстав.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до положень ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
З матеріалів справи вбачається, що у провадженні приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка О.С. перебуває виконавче провадження №73050803, відкрите постановою від 13.10.2023, з примусового виконання виконавчого листа №711/2195/20, виданого 02.10.2023 Придніпровським районним судом м. Черкаси про визнання за ОСОБА_2 права власності на певне майно, поділ нерухомого майна, стягнення грошової компенсації (остаточний розмір стягнення грошової компенсації з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 вартості спільного майна становить 1 846 214 грн. 64 коп.), де стягувачем є ОСОБА_2 , а боржником – ОСОБА_1 .
За даними листа приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Д.М. від 07.11.2023 №15553, у нього на виконанні перебуває виконавче провадження №71856461 з примусового виконання виконавчого листа №707/2933/19 від 20.10.2021, який виданий Черкаським районним судом Черкаської області про солідарне стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики від 09.12.2016 у сумі 163 000,00грн. За рахунок реалізації майна боржника ОСОБА_3 , були стягнуті грошові кошти в сумі 160 285 грн. 27 коп., які підлягають до виплати стягувачу у виконавчому провадженні №71856461 – ОСОБА_1 .
За інформацією приватного виконавця Недоступа Д.М., наданої в судовому засіданні, виконавче провадження №71856461 не закінчене, оскільки боржниками не повністю виконано виконавчий лист №707/2933/19.
Ухвалою ВС від 17.10.2023 у зупиненні виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.04.2023 та постанови Черкаського апеляційного суду від 06.09.2023 відповідачу ОСОБА_1 відмовлено. Ухвалою ВС від 06.11.2023 зупинене касаційне провадження у справі № 711/2195/20 до закінчення перегляду в касаційному порядку ВП ВС справи № 760/20948/16-ц.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.11.2023, заяву ОСОБА_2 про арешт коштів, яка подана в порядку ч.5 ст. 440 ЦПК України, задоволено: накладено арешт на грошові кошти у розмірі 160 285 грн. 27 коп., належні боржникам та сплачені стягувачу ОСОБА_1 у ході примусового виконання виконавчого листа №707/2933/19 (виконавче провадження №71856461), який є і боржником у виконавчому листі №711/2195/20 (виконавче провадження №73050803) перед стягувачем ОСОБА_2 , що знаходяться на рахунку (рахунках) приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Д.М.; 
зупинено виконання судового рішення по справі №707/2933/19, за яким Черкаським районним судом Черкаської області 20.10.2021 видано виконавчий лист №707/2933/19 про стягнення із ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 163 000,00 грн. в межах загальної суми стягнення за виконавчим провадженням №73050803 (виконавчий лист №711/2195/20), до закінчення розгляду заяви приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка О.С. про звернення стягнення на грошові кошти.
Згідно із ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього  Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно ч. 1 ст. 5 цього Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим  Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Як зазначено в п. 1 ч. 1 ст. 10 цього Закону заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.
Відповідно до ч. 1 ст. 18 згаданого Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим  Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Наведеному кореспондує право виконавця звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом (п.п. 13, 22 ч. 3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження»).
Це право він реалізовує на підставі положень ст. 53 вказаного Закону, за якими виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. Зазначені особи зобов`язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику.  Після надходження відомостей про наявність майна боржника виконавець проводить опис такого майна, накладає на нього арешт, вилучає його і реалізує в установленому цим Законом порядку. Якщо особа, в якої перебуває майно боржника, перешкоджає виконавцю у вилученні такого майна, воно вилучається виконавцем у примусовому порядку.  Готівка та майно, що належать боржнику від інших осіб, вилучаються виконавцем у таких осіб у присутності понятих.  На належні боржникові у разі передачі від інших осіб кошти/електронні гроші, що знаходяться на рахунках у банках та інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, стягнення звертається виконавцем на підставі ухвали суду в порядку, встановленому цим Законом.  За ухилення від виконання розпоряджень виконавця особа, в якої перебуває майно боржника, несе відповідальність відповідно до закону.
Як передбачено ч. 1 ст. 440 ЦПК України, суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, що набрало законної сили.  
Матеріалами справи встановлено, що приватний виконавець Плесюк О. С. звертався до приватного виконавця Недоступа Д. М. із запитом, про перерахування коштів, які стягнуті на користь ОСОБА_1 із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та перебувають на рахунку приватного виконавця Недоступа Д. М. і підлягають до виплати ОСОБА_1 . В свою чергу, приватним виконавцем Недоступом Д. М. була надана приватному виконавцю Плесюку О. С. відповідь, щодо неможливості перерахування коштів приватному виконавцю, оскільки стягувачем є ОСОБА_2 , а не приватний виконавець Плесюк О. С.
Отже, матеріалами справи встановлено, що грошові кошти, на які просив звернути стягнення ОСОБА_5 належать боржнику ОСОБА_1 , але пребувають на рахунку приватного виконавця Недоступа Д. М.
Вказані грошові кошти у розмірі 160 285грн. 27 коп. не відносяться до коштів, на які не може бути звернено стягнення, враховуючи положення ст. 73 Закону України «Про виконавче провадження».
Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що грошовими коштами, належними боржнику ОСОБА_1 , які були виявлені приватним виконавцем в ході виконання виконавчого документу №711/2195/20, частково буде погашена заборгованість перед стягувачем ОСОБА_2 і таким чином, буде забезпечуватися виконання судового рішення, яке набрало законної сили.
Доводи апелянта, що грошові кошти, які перебувають на рахунку у приватного виконавця Недоступа Д. М. належать боржникам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є помилковими, адже, з відповіді приватного виконавця Недоступа Д. М. встановлено (а.с. 17), що вказані кошти належать до виплати ОСОБА_1 .
Посилання скаржника про те, що суд позбавив його можливості надавати пояснення та заперечення, оскільки він просив відкласти розгляд заяви у зв`язку із зайнятістю в іншому судому засіданні, є необґрунтованими, оскільки він мав можливість подати письмові заперечення та пояснення, враховуючи про вчасне повідомлення про розгляд заяви про звернення стягнення. Більше того, нормами ЦПК, передбачено, що суд повинен розглянути таку заяву на протязі десяти днів з моменту надходження її до суду. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновку суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції - без змін.
 Керуючись ст. ст.  35, 258, 374, 375, 381-384 ЦПК України,  апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 листопада 2023 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з часу складення повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 19 січня 2024 року.

Судді: