ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 750/15229/23                                                           Суддя (судді) першої інстанції: Маринченко О.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  31 січня 2024 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого:           Бєлової Л.В.
суддів:                     Безименної Н.В., Кучми А.Ю., 

за участю секретаря судового засідання: Матвєєвої С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві Києві у порядку ч. 4  ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 листопада 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2023 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив:
- скасувати постанову серії ЕАТ № 7872774 від 05 жовтня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в сумі 510 грн.
Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 листопада 2023 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивачем подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.
Також в прохальній частині апелянт просить скасувати ухвали Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 жовтня та 03 листопада 2023 року про відмову у задоволенні клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та про відмову у задоволенні клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Так, оскільки вищевказані ухвали не можуть бути оскаржені окремо від рішення суду, то заперечення на них включені до апеляційної скарги на рішення суду, що відповідає приписам частини третьої статті 293 КАС України. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач вказує, що судом першої інстанції не з`ясовано, що авто працівників патрульної поліції їхало за автомобілем позивача та бачили перешкоду з правої сторони, пошкодження покриття автодороги та відповідний знак, у зв`язку з чим позивач був змушений переїхати на ліву сторону дороги.
Позивач вказав, що він рухався по лівій смузі, оскільки права крайня була зайнята припаркованими автомобілями, деякі з них стояли дуже близько до середньої смуги, що було небезпечно та видно на відео з матеріалів справи, також, оскільки це була темна пора, більш безпечніший був рух у лівій смузі, наявні ймовірність виходу одразу на середню смугу людей з припаркованих автомобілів або тварин, яких би він не зміг побачити, тому вибрав безпечний інтервал.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 листопада 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. 
Після надходження матеріалів справи до суду апеляційної інстанції, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2023 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2024 року призначено справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні на 31 січня 2024 року.
У встановлений судом строк відзив на апеляційну скаргу не надходив. 
У відкрите судове засідання 31 січня 2024 року сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. 
Згідно з частиною другою статті 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Враховуючи, що у матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення справи, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, колегія суддів на місці ухвалила проводити розгляд справи за відсутності представників сторін.
Згідно з частиною четвертою  статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції, 05 жовтня 2023 року інспектором поліції батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Кудриком Олександром Васильовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 7872774, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 510 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 122 КУпАП (а.с. 3-4).
Зі змісту постанови серії ЕАТ № 7872774 слідує, що 05 жовтня 2023 року о 00 год. 02 хв. за адресою: пр-т Перемоги, 125, м. Чернігів, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW 5201», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та при наявності двох і більше смуг для руху в одному напрямку рухався в крайній лівій смузі для руху при вільній правій без мети повороту ліворуч чи розвороту, чим порушив пункт 11.5 Правил дорожнього руху. Постанова містить відомості про долучення до неї відео.
Вважаючи постанову про притягнення до адміністративної відповідальності протиправною, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.
Суд першої інстанції у задоволенні адміністративного позову відмовив та зазначив, що доказами, наявними в матеріалах справи, зокрема, відеозаписами, підтверджується факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення та рух автомобіля «BMW 5201», реєстраційний номер НОМЕР_1 по проспекту Перемоги, 125, в м. Чернігові в крайній лівій смузі для руху при вільній правій. Поліцейський дотримався передбаченої законодавством процедури розгляду справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до  Закону України «Про дорожній рух»  встановлюють  Правила дорожнього руху  (ПДР), затверджені  постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.
В  пункті 1.3 Правил дорожнього руху  України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Згідно  статті 14 Закону України «Про дорожній рух»  учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього  Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Відповідно до  п. 1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пунктом 11  Правил дорожнього руху  України визначено порядок розташування транспортних засобів на дорозі.
Згідно із  п. 11.5 ПДР  України, на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).
Відповідно до  п.11.6 ПДР  України, на дорогах, які мають три і більше смуги для руху в одному напрямку, вантажним автомобілям з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т, тракторам, самохідним машинам і механізмам дозволяється виїжджати на крайню ліву смугу лише для повороту ліворуч та розвороту, а у населених пунктах на дорогах з одностороннім рухом, крім цього, - для зупинки зліва, в дозволених випадках, з метою завантаження чи розвантаження.
Відповідно до частини першої  статті 9 КУпАП  адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ч. 2  ст. 122 КУпАП  передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.
Частиною другою  статті 258 КУпАП  передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.
Відповідно на ці правовідносини поширюється положення ч.4  ст. 258 КУпАП, коли уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог  статті 283 цього Кодексу.
Таким чином під час оформлення матеріалів про адміністративні порушення за вчинення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі, передбаченого  статтею 122 КУпАП, у відповідача відсутній обов`язок складати протокол про адміністративне правопорушення.
У відповідності до  ст. 251 КУпАП  доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Як вбачається з відеозапису, доданого як позивачем, так і відповідачем до матеріалів справи, автомобіль «BMW 5201», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 був зупинений за порушення вимог  п. 11.5 ПДР, на останньому чітко зафіксовано вчинене позивачем правопорушення, за яке його було притягнуто до відповідальності.
Відеозаписами підтверджується, що поліцейським дотримано процедуру винесення постанови про адміністративне правопорушення, зокрема, згідно із п. 2.4 а)  ПДР  пред`явив вимогу надати для перевірки документи, передбачені  п. 2.1 ПДР, повідомлено про вчинене правопорушення, роз`яснено права як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
При цьому, з апеляційної скарги вбачається, що позивач не заперечує факту того, що ним було здійснено виїзд та рух крайньої лівою смугою руху, як і не заперечував цього при розгляді справи поліцейським. Також згідно з відеозаписом позивач підтвердив, що рухаючись лівою смугою, він не мав наміру здійснювати поворот чи розворот. 
Наявними в матеріалах справи відеозаписами також підтверджується, що ОСОБА_1 не виконав вимоги  п. 11.5 Правил дорожнього руху, а саме: за адресою: пр-т Перемоги, 125, м. Чернігів, керуючи транспортним засобом «BMW 5201», реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався в крайній лівій смузі для руху при вільній правій без мети повороту чи розвороту, чим порушив  п.11.5 ПДР  - порушення виїзду на крайню ліву смугу, при наявності двох і більше смуг для руху у одному напрямку.
Колегія суддів відхиляє доводи апелянта про те, що рух у крайній лівій смузі був безпечним з огляду на пошкоджене дорожнє покриття та припарковані автомобілі на крайній правій та середній смугах, оскільки матеріалами відеозапису підтверджується, що автомобілі були припарковані лише в крайній правій смузі, в той час як середня була вільна для руху, підтвердження наявності пошкоджень дорожнього покриття відсутні, відтак, за встановлених обставин, підтверджених відеозаписом, позивач у відповідності до ПДР України, мав здійснювати рух якнайближче до правого краю проїзної частини (в даному випадку, в середній смузі, за умови наявності припаркованих автомобілів в крайній правій смузі). Середня смуга була вільною, будь-яких перешкод для руху автомобіля позивача не встановлено.
Безпідставними є доводи апелянта про те, що фактично підставою для зупинки його автомобіля став факт складення на нього протоколу у 2019 році щодо зберігання наркотичної речовини без мети збуту, оскільки матеріалами відеозапису чітко підтверджується, що підставою для зупинки стало порушення позивачем вимоги  п. 11.5 Правил дорожнього руху, про що було повідомлено поліцейським та дотримано процедури притягнення до відповідальності.
Подальші дії та рішення поліцейських щодо притягнення позивача до відповідальності за ст. 130 КУпАП України (керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції) перебувають поза межами предмета спору в цій справі та не можуть бути переглянуті судом на предмет правомірності у спірних правовідносин, оскільки останні стосуються виключно оскарження постанови серії ЕАТ № 7872774 від 05 жовтня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в сумі 510 грн. 
Оскаржувана в цій справі постановить містить посилання на порушення позивачем саме вимоги  п. 11.5 Правил дорожнього руху, тому зазначення відповідачем у відзиві на позов п. 11.2 ПДР не спростовує порушення позивачем п. 11.5 Правил дорожнього руху та правомірності притягнення у зв`язку з цим до адміністративної відповідальності. 
Щодо доводів позивача про неправомірність ухвал, якими відмолено у задоволенні клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін, то суд апеляційної інстанції вважає такі безпідставними, оскільки зважаючи на положення частини четвертої статті 12, частини четвертої статті 257 КАС України, ця справа не належить до категорії тих, що підлягають обов`язковому розгляду з повідомленням сторін, заборони розглядати цю справу у порядку спрощеного провадження немає, при цьому, спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. 
До того ж, судом першої інстанції правильно вирішено справу по суті, а відповідно до вимог ч. 2  ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування рішення,    лише якщо це призвело до неправильного вирішення справи, а визначені ч.3 вказаної статті  КАС України  обов`язкові підстави для скасування судового рішення в разі порушення норм процесуального права, в даному випадку відсутні.
Принагідно слід звернути увагу, що апеляційним судом було забезпечено реалізацію права позивача на участь у відкритому судовому засіданні шляхом призначення останнього 31 січня 2024 року, разом з тим, у судове засідання позивач не з`явився, про причини неявки не повідомив, жодних клопотань не заявляв.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, не спростованими доводами апеляційної скарги, про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а відтак не є підставою для скасування рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 листопада 2023 року. 
Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України    та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. 
Згідно з положеннями  статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до вимог  статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.
Заслухавши у судовому засіданні доповідь головуючого судді, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 243, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 листопада 2023 року - залишити без задоволення. 
Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 листопада 2023 року - залишити без змін. 

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                      Л.В. Бєлова

Судді                                                                                            Н.В. Безименна, 

                                                                                                     А.Ю. Кучма