Головуючий І інстанції: Спірідонов М.О.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 р. 	Справа № 520/13886/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Ральченка І.М.,
Суддів: Чалого І.С. ,  Катунова В.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.08.2023, по справі № 520/13886/23
за позовом    Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛСПЛАВТЕХНОЛОГІЇ»  
до    Головного управління ДПС у Харківській області ,    Державної податкової служби України                    
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "МЕТАЛСПЛАВТЕХНОЛОГІЇ" звернулося до суду з позовом, в якому просило:
- визнати протиправним та скасувати Рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Харківській області № 8586518/34201977 від 07.04.2023;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну № 5 від 06.04.2022, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛСПЛАВТЕХНОЛОГІЇ», в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подання.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.08.2023 позовні вимоги задоволено.
Скасовано рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Харківській області № 8586518/34201977 від 07.04.2023.
Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну №5 від 06.04.2022, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛСПЛАВТЕХНОЛОГІЇ» в Єдиному реєстрі податкових накладних, датою її подання.
Головне управління ДПС у Харківській області, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило його скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги залишити без задоволення. В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник звертає увагу на помилковість висновків суду першої інстанції щодо надання платником податків необхідного переліку первинних документів, сформованих у відповідності до вимог чинного законодавства. Також судом не враховано наявність дискреційних повноважень ДПС України в частині вирішення питання щодо реєстрації податкової накладної.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
На підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судовим розглядом, позивачем направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 5 від 06.04.2022.
Відповідно до квитанції від 01.07.2022 документ прийнято, реєстрацію зупинено відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України. Платник податку яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
На виконання зазначеної вимоги позивачем надіслано повідомлення від 21.03.2023 із поясненнями та первинними документами у кількості 24 додатків на підтвердження інформації про господарські операції, вказані в податковій накладній № 5 від 06.04.2022, а саме: лист-пояснення від 21.03.2023, договір поставки № 2057/16-Д(УЗ) від 11.01.2016, додаткові угода до договору поставки № 2057/16-Д(УЗ) від 11.01.2016, специфікація № 57 від 01.04.2022, рахунок на оплату № 17 від 06.04.2022, видаткова накладна № 20 від 06.04.2022, довіреність на отримання ТМЦ АА № 117741 від 05.04.2022, ТТН № Р21 від 06.04.2022, свідоцтво про реєстрацію ТЗ № НОМЕР_1 від 29.09.2020, платіжне доручення № 649539 від 11.04.2022, договір на переведення боргу № 30-06/1-2020 від 03.03.2020, платіжні документи б/н від 09.05.2022, акт звірки б/н від 01.12.2022, від 30.12.2022, договір оренди № 01/01-21/1 від 01.01.2021, акт виконаних робіт № 10 від 30.04.2022, платіжне доручення № 14 від 31.03.2022, контракт № 08/05-5МО від 08.05.2019, додаткові угоди до контракту № 08/05-5МО від 08.05.2019, специфікація № 57 від 30.03.2022, інвойс № 30/03 від 30.03.2022, митна декларація № UA110110/2022/002222 від 06.04.2022, банківська виписка б/н від 31.03.2022, акт зарахування однорідних зустрічних вимог № 2 від 25.05.2022. 
28.03.2023 податковим органом позивачу надіслано повідомлення № 8503065/34201977 про необхідність надання додаткових первинних документів: договорів, зовнішньоекономічних контрактів з додаткам до них, документів щодо транспортування продукції, навантаження продукції, розвантаження продукції.
Позивачем надіслано повідомлення № 2602413466 від 31.03.2023 із поясненнями та первинними документами: лист-пояснення від 21.03.2023, контракт № 08/05-5МО від 08.05.2018, додаткові угоди до контракту № 08/05-5МО від 08.05.2018, специфікація № 57 від 30.03.2022, інвойс № 30/03 від 30.03.2022, митна декларація № UA110110/2022/002222 від 06.04.2022, ТТН № Р21 від 06.04.2022.
Рішенням комісії Головного управління Державної податкової служби в Харківській області № 8586518/34201977 від 07.04.2023 відмовлено в реєстрації податкової накладної № 5 від 06.04.2022, з підстав ненадання/часткового ненадання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку.
Позивач, не погоджуючись із рішенням відповідача, звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що рішення відповідача про відмову у реєстрації податкової накладної, прийняте не на підставі та не в спосіб, визначені чинним законодавством.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.
Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата складання податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду; й) індивідуальний податковий номер.
Згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених п. 201.1 цієї статті та/або п. 192.1 ст. 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до п. 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.
За змістом п. 201.16 ст. 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 10 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165 (надалі також - Порядок №1165), у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
Згідно з п. 11 Порядку №1165 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:
1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;
2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;
3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
Додатком № 3 до Порядку № 1165 визначено критерії ризиковості здійснення операцій, відповідно до п. 1 якого з-поміж критеріїв визначено відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 року у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.
Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних /розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженому наказом Міністерства фінансів України 12 грудня 2019 року № 520 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2019 року за №1245/34216;  надалі також - Порядок №520) у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі. Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:
- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;
- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
Згідно із пунктом 6 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування. Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).
Відповідно до пунктів 9 та 11 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня. Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:
ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;
та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;
та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
При цьому, перелік підстав, які можуть слугувати підставою для прийняття рішення про відмову у реєстрації податкових накладних, є вичерпним.
У той час як підтверджується змістом п. 5 Порядку № 520, передбачений цим пунктом перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, не є вичерпним.
Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій контролюючого органу.
Суб`єкти владних повноважень, ухвалюючи рішення, якими, зокрема, обмежується права платника податків, повинні уникати надмірного формалізму. Обсяг документів, які надаються платниками податку на додану вартість з метою усунення сумнівів у контролюючих органів щодо легальності відповідної операції за наслідками якої складено податкову накладну, яку подано для реєстрації якої в ЄРПН і, хоч і є визначеним у Порядку №520, проте завжди є унікальним та залежить від організації господарських взаємовідносин між  суб`єктами господарювання, змісту договірних відносин між такими, а також особливостями законодавчого врегулювання діяльності тієї чи іншої сфери бізнесу. Саме за результатами детального дослідження змісту документів (в тому числі договору), наданих на підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній, можливим є формування висновків щодо можливості чи неможливості реєстрації є ЄРПН податкової накладної, реєстрація якої була зупинена згідно із відповідною квитанцією.
Слід вказати, що можливість надання платником податків переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків з зазначенням необхідності надання документів за переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд.
Судовим розглядом встановлено, що 11.01.2016 між позивачем та ПАТ «МОТОР СІЧ» укладено Договір на поставку продукції № 2057/16- Д(УЗ), за яким позивач зобов`язується поставити, а ПАТ «МОТОР СІЧ» оплатити та прийняти продукцію.
01.04.2022 між позивачем та ПАТ «МОТОР СІЧ» підписано Специфікацію № 57 від 01.04.2022 до Договору на поставку продукції № 2057/16-Д(УЗ) від 11.01.2016, згідно якої позивач зобов`язується поставити, а ПАТ «МОТОР СІЧ» прийняти товар на загальну суму 10620 000,00 грн.: вольфрам в штабіках марки ШВ ТУ48-19-76-900 у кількості 2000 кг.; хром металевий Х99Н1 відповідно ГОСТ 5905-2004 у кількості 3000 кг.
06.04.2022 позивачем направлено на адресу ПАТ «МОТОР СІЧ» рахунок на оплату № 17 від 06.04.2022 щодо товару: вольфрам в штабіках марки ШВ ТУ 48-19-76-90 у кількості 747,4 кг на загальну суму 2959704,00 грн. із ПДВ.
06.04.2022 зазначений товар передано ПАТ «МОТОР СІЧ», про що виписано видаткову накладну № 20 від 06.04.2022.
Товар було отримано уповноваженим згідно із Довіреністю серії АА №117741 від 05.04.2022 представником ПАТ «МОТОР СІЧ» - Вакуленко І.В.
Поставка товару здійснювалася власним транспортним засобом позивача, на підтвердження чого надано товарно-транспортну накладну № Р21 від 06.04.2022.
11.04.2022 ПАТ «МОТОР СІЧ» за поставлений товар перераховано на розрахунковий рахунок позивача грошові кошти в сумі 1000000,00 грн. із ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням № 649539 від 11.04.2022.
Як пояснив позивач, між ним, ПАТ «МОТОР СІЧ» та ТОВ «МЕТАЛСПЛАВТЕХНОЛОГІЇ ПЛЮС» було укладено Договір про переведення боргу № 30- 06/1-2020 від 03.03.2022, у зв`язку з тим, що 
ТОВ "МЕТАЛСПЛАВТЕХНОЛОГІЇ" було зареєстровано у м. Старобільськ Луганської області, яке з початку війни є тимчасово окупованою ворожими військами територією, а ПАТ «МОТОР СІЧ» прийняло рішення не здійснювати платежі на користь суб`єктів господарювання, які зареєстровані або перебувають на тимчасово окупованих територіях.
Відповідно до умов Договору про переведення боргу № 30-06/1-2020 від 03.03.2022 із урахуванням Додаткової угоди № 1 від 12.04.2022 ПАТ «МОТОР СІЧ» переводить на ТОВ «МЕТАЛСПЛАВТЕХНОЛОГІЇ ПЛЮС» борг (грошове зобов`язання за видатковими накладними № 103 від 28.10.2021, № 111 від 12.11.2021, № 117 від 01.12.2021, № 118 від 01.12.2021, № 10 від 09.02.2022, № 17 від 05.04.2022, № 18 від 05.04.2022, № 20 від 06.04.2022) у розмірі 13611782,30 грн., що виник на підставі Договору на поставку продукції № 2057/16-Д(УЗ) від 11.01.2016, а ТОВ «МЕТАЛСПЛАВТЕХНОЛОГІЇ ПЛЮС» прийняти зазначене грошове зобов`язання.
ПАТ «МОТОР СІЧ» у відповідності до Договору про переведення боргу № 30-06/1-2020 від 03.03.2022 перераховано на розрахунковий рахунок ТОВ «МЕТАЛСПЛАВТЕХНОЛОГІЇ ПЛЮС» грошові кошти, яке перерахувало їх на користь позивача, що підтверджується платіжними дорученнями № 68 від 09.05.2022, № 72 від 13.05.2022, № 73 від 13.05.2022, виписками по банківському рахунку за 25.05.2022, за 01.06.2022.
Розрахунки між позивачем та ТОВ «МЕТАЛСПЛАВТЕХНОЛОГІЇ ПЛЮС» підтверджуються також Актами звірки взаємних розрахунків за період з 01 березня по 01 грудня 2022, та за період з 01 березня по 30.12.2022.
Стосовно реалізованого на користь ПАТ «МОТОР СІЧ» товару встановлені також наступні обставини. 
08.05.2018 між позивачем та STELLATA Invest s.r.o. було укладено Контракт № 08/05-5МО від 08.05.2018, за яким STELLATA Invest s.r.o. зобов`язується продати, а позивач прийняти та оплатити товар.
30.03.2022 між позивачем та STELLATA Invest s.r.o. було підписано Специфікацію № 57 від 30.03.2022 до Контракту № 08/05-5МО від 08.05.2018, згідно якої STELLATA Invest s.r.o. зобов`язується поставити, а позивач прийняти товар: вольфрамовий штабік у кількості 750,00 кг на загальну суму 81000,00 USD, STELLATA Invest s.r.o. було направлено на адресу позивача Інвойс № 30/03 від 30.03.2022 щодо наступного товару: вольфрамовий штабік у кількості 750,00 кг на загальну суму 81000,00 USD.
За фактом надходження товару на митну територію України позивачем було оформлено Митну декларацію № 110110/2022/002222 та сплачено грошові кошти за митне оформлення, що підтверджується випискою по банківському рахунку за 31.03.2022.
25.05.2022 між позивачем та STELLATA Invest s.r.o. було підписано Акт зарахування зустрічних однорідних вимог № 2 від 25.05.2022.
Згідно умов Контракту № 08/05-5МО від 08.05.2018 STELLATA Invest s.r.o. взяло на себе зобов`язання із доставки товару на митну територію України, у зв`язку з чим у позивача відсутні документи на перевезення товару із Чеської республіки до України.
Щодо наявних потужностей для здійснення діяльності позивачем зазначено, що у користуванні підприємства перебуває нежитлове приміщення загальною площею 50 м2, розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Островського, буд. 26, на підставі укладеного із ТОВ «СМОРКОМ» Договору оренди нежитлового приміщення № 01/01-21/1 від 01.01.2021, на підтвердження використання якого надано акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 10 від 30.04.2022, платіжне доручення № 14 від 31.03.2022.
Для здійснення перевезення товарів у приватній власності позивача перебуває транспортний засіб марки MAN, модель TGX 26.480, державний номер НОМЕР_2 , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 . 
За подією виникнення податкових зобов`язань з ПДВ – відвантаження товару, виписано податкову накладну № 5 від 06.04.2022 на суму 2959704,00 грн., у тому числі ПДВ 493284,00 грн., та направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, в реєстрації якої відмовлено спірним рішенням.
У ході судового розгляду справи встановлено, що підставою для зупинення реєстрації податкової накладної зазначено те, що платник податку відповідає вимогам п. 8 Критеріїв ризиковості платників податку.
Підставою для відмови в реєстрації податкової накладної податковим органом визначено ненадання платником податків копій документів: стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку.
Позивачем на виконання зазначеної у квитанції, якою зупинено реєстрацію податкової накладної, вимоги надано повідомлення із поясненнями про здійснену господарську операцію та надані копії підтверджуючих документів щодо податкової накладної, реєстрацію якої зупинено.
Слід вказати, що контролюючим органом зауваження щодо документів, що були зазначені у відповідних повідомленнях, відповідності доданих документів перелікам, що містяться у цих повідомленнях, не повідомлялись.
Колегія суддів звертає увагу, що відповідачем у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної не було визначено які конкретно документи чи пояснення позивачу слід подати для усунення сумнівів щодо реальності задекларованих позивачем операцій.
Судова колегія зазначає, що в даному випадку використання податковим органом загального пункту щодо різновидів оцінки за критеріями ризику свідчить про недотримання принципу правової визначеності під час зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування та призводить до необізнаності платника податків щодо вичерпного переліку необхідних документів, які він повинен надати контролюючому органу, внаслідок чого у відповідача виникає можливість прояву нічим необмеженої дискреції.
Таким чином, вказані обставини призводять до прояву суб`єктом владних повноважень негативного розсуду, внаслідок чого платник податків не має змоги належним чином виконати свої обов`язки, мета яких - реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування.
З огляду на викладене колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що надані позивачем первинні документи та пояснення стосовно здійсненої господарської операції були достатніми для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Доказів наявності ознак фіктивності в діяльності контрагенту /контрагентів позивача, нікчемності або недійсності угоди / угод, укладеної (их) позивачем або відсутності реального характеру операції матеріали справи не містять та відповідачами не надано.
Колегія суддів зазначає, що приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. Предметом розгляду в цій справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкової накладної, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом.
При цьому можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного критерію оцінки ступеня ризиків, а також зазначення у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної чіткого переліку документів, чого зроблено не було. 
Надіслані позивачем письмові пояснення з копіями первинних та інших документів відображають зміст господарської операції позивача із його контрагентом та були достатніми для прийняття податковим органом рішення про реєстрацію податкової накладної.
За таких обставин колегія суддів зазначає про відсутність у контролюючого органу підстав для відмови позивачу у реєстрації податкової накладної з огляду на наявність документів, які свідчать про проведення господарської операції та які були надані контролюючому органу.
Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.
Колегія суддів зазначає, що недотримання податковим органом вимог законодавства на етапі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування щодо оформлення квитанції прямо вказує на те, що рішення, яке прийняте на наступному етапі, тобто рішення Комісії про відмову у реєстрації податкової накладної, теж не є законним.
Під час вирішення справи суд перевіряє відповідність прийнятого суб`єктом владних повноважень рішення, дії на відповідність критеріям, визначеним ст. 2 КАС України.
З огляду на викладене, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення для його прийняття. У разі ж відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.
З огляду на викладене, вірним є висновок суду першої інстанції, що податковий орган не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкової накладної, зважаючи на наявність достатніх документів для спростування сумнівів про ризиковість платника податку та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, а тому оскаржуване рішення відповідача про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є неправомірним та підлягає скасуванню.
Щодо доводів апелянта про наявність дискреційних повноважень ДПС України в частині вирішення питання щодо реєстрації податкової накладної.
Дискреційні повноваження - це комплекс прав і зобов`язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення.
Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.
Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.
Відповідно до Рекомендацій Ради Європи(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятих Кабінетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він уважає найкращим за конкретних обставин, та яке захистить або відновить порушене право.
Водночас, адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції.
Відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб`єкта владних повноважень.
Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Податковим кодексом України визначено правові наслідки відсутності факту реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Така податкова накладна не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.
Виявлення розбіжностей даних податкової накладної та Єдиного реєстру податкових накладних, у свою чергу, є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.
Відтак, відсутність реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних впливає на правовий стан платників податків. Покупець товарів позбавляється права на формування податкового кредиту за рахунок відповідних сум, а продавець може зазнати небажаних для нього наслідків у вигляді проведення його позапланової перевірки.
Законодавством не передбачений інший ефективний спосіб захисту порушеного права у спірних правовідносинах, відмінний від зобов`язання ДПС зареєструвати податкову накладну в ЄРПН, у зв`язку з чим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість заявленого позивачем способу захисту права, а саме: зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні.
Колегія суддів зазначає, що обраний спосіб захисту, щодо зобов`язання ДПС України вчинити відповідні дії узгоджується зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(право на ефективний засіб юридичного захисту), відповідно до якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. 
Керуючись ст. ст. 243, 250,  311, 315,  316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.08.2023 по справі № 520/13886/23  залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя 		І.М. Ральченко 	
Судді	   	І.С. Чалий    В.В. Катунов