Постанова
Іменем України 
 
28 лютого 2024 року 
м. Київ
 
справа № 572/3591/19
провадження № 61-13454св23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: головуючого - Крата В. І. (суддя-доповідач), суддів: Дундар І. О., Коротуна В. М., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М., 
 
учасники справи:
стягувач - акціонерне товариство «Райффайзен Банк»,
боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційні скарги ОСОБА_1 , які підписано представником ОСОБА_4 , на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 25 листопада 2021 року в складі судді: Килюшик О. І., постанову Рівненського апеляційного суду від 15 серпня 2023 року в складі колегії суддів: Хилевич С. В., Боймиструк Н. М., Шимків С. С., на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 03 березня 2023 року в складі судді: Калюшик О. І. та постанову Рівненського апеляційного суду від 15 серпня 2023 року  в складі колегії суддів: Хилевич С. В., Боймиструк Н. М., Шимків С. С.,
 
Історія справи
Короткий зміст вимог заяви
 
У листопаді 2021 року акціонерне товариство «Райффайзен Банк» (далі - АТ «Райффайзен Банк», банк) звернулось з заявою про видачу дубліката виконавчого листа.
 
Заява мотивована тим, що 15 жовтня 2020 року Сарненський районний суд Рівненської області прийняв рішення про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь АТ «Райффайзен Банк» заборгованість за кредитним договором № 014/53-05/51252 від 09 серпня 2006 року у сумі 516 331,19 грн. 
 
Однак, незважаючи на заяву про видачу копії цього рішення та виконавчих листів, суд надіслав банку лише рішення. Коли стягувач повторно звернувся із заявою про видачу виконавчих листів, то суд повідомив банку про можливість звернення лише із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів, адже вимоги первинної заяви про надсилання виконавчих листів були виконані. Проте, як зазначав банк, будь-яких виконавчих листів він не отримував, до виконання рішення не зверталося, а в добровільному порядку боржники його не виконують, що порушує права стягувача і суперечить принципам цивільного судочинства.
 
Банк просив:
видати дублікати виконавчих листів за рішенням Сарненського районного суду Рівненської області про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором № 014/53-05/51252 від 09 серпня 2006 року в сумі 516 331,19 грн.
 
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції
 
Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 25 листопада 2021 року заяву банку задоволено.
 
Видано дублікати виконавчих листів у справі № 572/3591/19 за позовом АТ «Райффайзен Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором.
 
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що:
у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. Заява про видачу дубліката виконавчого листа обґрунтована та підлягає до задоволення.
 
Короткий зміст вимог заяви
 
У вересні 2022 року АТ «Райффайзен Банк» звернулося з заявою про видачу дублікатів виконавчих листів.
 
Заява мотивована тим, що 25 листопада 2021 року Сарненським районним судом Рівненської області було задоволено заяву банку про видачу дублікатів виконавчих листів у справі № 572/3591/19 про стягнення на його користь солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором № 014/53-05/51252 від 09 серпня 2006 року у сумі 516 331,19 грн. 
 
Вказані виконавчі документи судом видані лише 28 грудня 2021 року, а строк пред`явлення їх до виконання встановлений був до 22 грудня 2023 року. При цьому надсилались вони за вказаною стягувачем адресою для листування, а саме: АДРЕСА_1 . Однак, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України та окупацією міста Херсон виконавчі листи не були передані на примусове виконання, працівники банку евакуйовувались, а його приміщення захопили окупанти. Таким чином рішення суду досі не виконано боржниками і право банку на звернення рішення до примусового виконання обмежене.
 
Банк просив видати дублікат втраченого виконавчого листа в справі № 572/3591/19 по відповідачу - ОСОБА_2 про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь АТ «Райффайзен Банк» заборгованості за кредитним договором № 014/53-05/51252 від 09 серпня 2006 року у сумі 516 331,19 грн, яка складається: 
            заборгованість по кредиту - 296 914,39 грн;
            заборгованості по сплаті відсотків - 219 416,80 грн.
 
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції
 
Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 03 березня 2023 року заяву банку задоволено.
 
Видано дублікат втраченого виконавчого листа у справі № 572/3591/19 про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь АТ «Райффайзен Банк» заборгованості за кредитним договором № 014/53-05/51252 від 09 серпня 2006 року у сумі 516 331,19 грн, яка складається: заборгованість по кредиту - 296914,39 грн, заборгованості по сплаті відсотків - 219 416,80 грн; по відповідачу - ОСОБА_2 .
 
Видано дублікат втраченого виконавчого листа в справі № 572/3591/19 про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь АТ «Райффайзен Банк» заборгованості за кредитним договором № 014/53-05/51252 від 09 серпня 2006 року в сумі 516 331,19 грн, яка складається: заборгованість по кредиту - 296 914,39 грн, заборгованості по сплаті відсотків - 219 416,80 грн; по відповідачу - ОСОБА_1 .
 
Видано дублікат втраченого виконавчого листа в справі № 572/3591/19 про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь АТ «Райффайзен Банк» заборгованості за кредитним договором № 014/53-05/51252 від 09 серпня 2006 року в сумі 516 331,19 гривні, яка складається: заборгованість по кредиту - 296 914,39 грн, заборгованості по сплаті відсотків - 219 416,80 грн; по відповідачу - ОСОБА_3 .
 
Ухвала мотивована тим, що:
дослідивши матеріали справи суд вважав, що заява про видачу дубліката виконавчого листа підлягає до задоволення. Відповідно до пункту 17.4 частини першої розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання;
про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.
 
Короткий зміст судових рішень суду апеляційної інстанції
 
Постановою Рівненського апеляційного суду від 15 серпня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , підписану представником ОСОБА_4 , на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 25 листопада 2021 року залишено без задоволення, а ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 25 листопада 2021 року - без змін.
 
Постанова апеляційного суду за апеляційною скаргою на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 25 листопада 2021 року мотивована тим, що: 
згідно з супровідним листом вих. № 572/3591/19/5295/2020 суду попередньої інстанції надіслано копію судового рішення сторонам, проте доказів про вручення відповідного поштового відправлення банку матеріали справи не містять. Відповідно до наявного в матеріалах справи супровідного листа від 21 грудня 2020 року вих. № 572/3591/19/6442/2020 районним судом в порядку виконання заяви були надіслані банку копія рішення на 2 аркушах та виконавчі листи на 6 аркушах. Документальних повідомлень про вручення поштового відправлення матеріали справи також не містять;
підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата, а умовою його видачі є те, що строк, встановлений для пред`явлення виконавчого документа до виконання, ще не закінчився. Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання;
30 вересня 2021 року представник АТ «Райффайзен Банк» Пасечник Ю. А. звернулась до Сарненського районного суду з заявою вих. № 114/5-229718, де зазначалось про те, що на адресу банку надійшла лише копія рішення в справі, а тому просила направити виконавчі листи. Листом вих. № 572/3591/19/5481/2021 від 07 жовтня 2021 року суд повідомив представника банку, що копія рішення та шість виконавчих листів в справі було надіслано 21 грудня 2020 року та роз`яснив право на звернення в порядку пункту 17.4 Перехідних положень ЦПК України із заявою про видачу дубліката виконавчого листа;
з урахуванням того, що виконавчий лист був втрачений, строк його пред`явлення до виконання не сплив, а рішення суду, на підставі якого його видано, не виконано, вбачаються наявними підстави для задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого документа;
матеріали справи не містять повідомлень про вручення надісланих районним судом поштових конвертів із виконавчими листами. Лише стягувачем було надано копії конвертів, які визнано нею такими, що надіслані судом, однак, як вона стверджує, виконавчі листи не одержано. З огляду на те, що заяву було подано до закінчення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, то причина його втрати не є істотною обставиною, позаяк після справляння судового збору видача дублікату виконавчого листа в межах строку можлива навіть тоді, коли стягувач його загубив, тобто втратив із власної вини;
відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.
 
Постановою Рівненського апеляційного суду від 15 серпня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , підписану представником ОСОБА_4 , на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 03 березня 2023 року залишено без задоволення, а ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 03 березня 2023 року - без змін.
 
Постанова апеляційного суду за апеляційною скаргою на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 03 березня 2023 року мотивована тим, що:
cупровідним листом вих. 572/3591/19/5295/2020 суду першої інстанції надіслано копію судового рішення сторонам, проте доказів про вручення відповідного поштового відправлення банку матеріали справи не містять. 27 листопада 2020 року до суду надійшла заява від представника АТ «Райффайзен Банк» Хелецької Т. П. вих. № 114/5-202970 від 24 листопада 2020 року, де вона просила видати копію рішення та виконавчі листи у справі. Відповідно до наявного в матеріалах справи супровідного листа від 21 грудня 2020 року вих. № 572/3591/19/6442/2020 судом в порядку виконання заяви були надіслані банку копія рішення на 2 аркушах та виконавчі листи на 6 аркушах. З огляду на те, що заяву було подано до закінчення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, то причина їхньої втрати не є істотною обставиною, позаяк після справляння судового збору видача дублікату виконавчого листа в межах строку можлива навіть тоді, коли стягувач їх загубив, тобто втратив із власної вини. Суд попередньої інстанції повинен був постановити ухвалу про видачу дубліката виконавчого документа у десятиденний строк із дня надходження заяви, однак ухвалив таке судове рішення більше, аніж через п`ять місяців;
розгляд заяви здійснюється в межах викладених стягувачем вимог, обґрунтувань та обставин, що передували зверненню до суду. На час звернення із заявою м. Херсон було окуповане, тому надіслані судом виконавчі листи за адресою в цьому обласному центрі в розумінні законодавства вважаються втраченими.
 
Аргументи учасників справи
 
У вересні 2023 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, яку підписано представником ОСОБА_4 на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 25 листопада 2021 року і постанову Рівненського апеляційного суду від 15 серпня 2023 року, в якій просила:
оскаржені судові рішення скасувати;
відмовити в задоволенні заяви про видачу дублікатів виконавчих листів.
 
Касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 25 листопада 2021 року і постанову Рівненського апеляційного суду від 15 серпня 2023 року мотивована тим, що:
            для видач і дублікату виконавчого документу заявнику потрібно надати суду відомості про існування певних обставин, за якими виконавчий документ було втрачено, що ним зроблено не було;
            доводи банку про втрату виконавчого документу непідтверджені будь-якими доказами;
            02 грудня 2020 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» отримало поштове пересилання від Сарненського районного суду Рівненської області. Згідно листів Вих. № 2572/3591/19/6442/2020 від 21 грудня 2020 року та вих. № 572/3591/19/5481/2021 від 07 жовтня 2021 року підтверджується зміст вказаних пересилань, а саме: рішення суду від 15 жовтня 2020 року та шість виконавчих листів. Натомість у підтвердження відсутності виконавчих листів у поштовому пересиланні суд посилається виключно на твердження стягувача. При цьому зазначаю, що стягувач міг зазначити про відсутність вмісту на відомості про отримання кореспонденції чи скласти відповідний акт про відсутність вмісту такого конверту, що є загальноприйнятою практикою проте цього не зробив;
            помилковим є посиланням АТ «Райффайзен Банк Аваль» на постанову Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) в якому зазначено висновок, що сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органів державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. Цей висновок було спростовано у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 листопада 2021 року у справі № 419/310/12 а саме зазначено про те, що дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено;
            має застосовуватись саме висновок про необхідність надання достатніх доказів, що виконавчий документ дійсно втрачено. Відсутність доказів (відсутність виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби) не може сприйматись судом як доказ втрати виконавчого документа;
у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 листопада 2021 року у справі № 419/310/12 зокрема зазначено що: аналізуючи пункт 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено. Досліджуючи судову практику Верховного Суду вбачається, що вказаний висновок сформований та у подальшому послідовно притримується і в рамках інших справ.
 
У вересні 2023 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 03 березня 2023 року і постанову Рівненського апеляційного суду від 15 серпня 2023 року в якій просить оскаржені судові рішення скасувати та відмовити в задоволенні заяви про видачу дублікатів виконавчих листів.
 
Касаційна скарга на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 03 березня 2023 року і постанову Рівненського апеляційного суду від 15 серпня 2023 року мотивована тим, що:
            втрата виконавчого документа є обставиною з якою процесуальне законодавство передбачає можливість суду видати дублікат виконавчого документа;
            АТ «Райффайзен Банк Аваль» протиправно отримав дублікати на підставі ухвали Сарненського районного суду Рівненської області від 25 листопада 2021 року;
            для видачі дублікату виконавчого документу заявнику потрібно надати суду відомості про існування певних обставин, за якими виконавчий документ було втрачено, що ним зроблено не було. Таким чином твердження про втрату виконавчих листів є не підтвердженим;
у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 листопада 2021 року у справі № 419/310/12 зокрема зазначено що: «аналізуючи пункт 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено». Досліджуючи судову практику Верховного Суду вбачається, що вказаний висновок сформований та у подальшому послідовно притримується і в рамках інших справ;
помилкове посилання АТ «Райффайзен Банк Аваль» на постанову Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) в якому зазначено висновок, що сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У подальшому вказаний висновок було спростовано у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 листопада 2021 року у справі № 419/310/12, а саме зазначено про те, що дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.
 
У вересні 2023 року АТ «Райффайзен Банк» подало відзив на касаційні скарги, в якому просить у задоволенні касаційних скарг відмовити, а оскаржені судові рішення залишити без змін.
 
Відзив на касаційну скаргу мотивовано тим, що:
            документальних повідомлень про вручення поштового відправлення матеріали справи також не містять;
            суд повідомив представника банку, що копія рішення та шість виконавчих листів в справі було надіслано 21 грудня 2020 року та роз`яснив право на звернення в порядку пункту 17.4 Перехідних положень ЦПК України із заявою про видачу дубліката виконавчого листа;
            суд першої та другої інстанції дійшов правильного висновку, що заява про видачу дубліката виконавчого листа обґрунтована та підлягає до задоволення;
            наведені відповідачем у касаційних скаргах доводи не спростовують обставин, які викладені у заяві банку на видачу дублікатів втрачених виконавчих листів.
 
Рух справи
 
Ухвалою Верховного Суду від 15 вересня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі.
 
28 вересня 2023 року справа передана судді-доповідачу Крату В. І.
 
Ухвалою Верховного Суду від 04 жовтня 2023 року справу призначено до судового розгляду.
 
Ухвалою Верховного Суду від 07 грудня 2023 року передано справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
 
Ухвала суду касаційної інстанції мотивована тим, що:
колегія суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, при аналізі судової практики дійшла висновку, про наявність по суті двох взаємовиключних підходів до тлумачення та застосування підпункту 17.4. пункту 17 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України і підпункту 19.4 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» ГПК України та аналогічних за змістом підпункту 17.4. пункту 17 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України та підпункту 19.4 пункту 19 розділу XI «Перехідні положення» ГПК України;
зокрема, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16 лютого 2022 року у справі № 10/246, від 17 серпня 2023 року у справі № 910/22462/15, від 27 січня 2023 року у справі № 14/338, від 01 листопада 2023 року по справі № 1/137, а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 зроблено висновок, що стягувач не повинен доводити фізичної втрати оригіналу наказу, а має доводити відсутність у нього виконавчого документу, який йому видано, та, як наслідок, відсутність у нього можливості звернутися до виконавця;
натомість у постановах від 17 листопада 2021 року по справі № 419/310/12, від 08 листопада 2023 року по справі № 196/673/14-ц, від 26 червня 2019 року по справі № 0907/2-3576/2011, від 29 серпня 2023 року по справі № 750/13697/21, від 01 листопада 2023 року по справі № 6-66/2011, від 08 квітня 2019 року по справі № 2-1118/09 Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду виснував, що дублікат виконавчого документа замість втраченого оригіналу видається лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено при цьому, заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази;
з урахуванням наявності таких підходів, колегія вважає за необхідне відступити від висновків щодо застосування норм права (підпункту 17.4. пункту 17 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України та підпункту 19.4 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» ГПК України) у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21), у постанові Верхового Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16 лютого 2022 року по справі 10/246, постанові Верхового Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 17 серпня 2023 року у справі № 910/22462/15, постанові Верхового Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27 січня 2023 року у справі № 14/338, постанові Верхового Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 01 листопада 2023 року по справі № 1/137 та зробити висновок про те, що: «розумний читач, який повністю володіє мовою зрозумів би текст норми у її взаємозв`язку з іншими нормами та засадами цивільного судочинства так, що при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази; протилежний підхід, що стягувач не повинен доводити фізичної втрати оригіналу виконавчого документу, а має доводити відсутність у нього виконавчого документу, суперечить реалізації принципу змагальності сторін та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог».
 
Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 07 лютого 2024 року повернуто на розгляд колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справу № 572/3591/19.
 
Ухвала Великої Палати Верховного Суду мотивована тим, що: «передаючи справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів Касаційного цивільного суду не обґрунтувала в чому полягає помилковість висновку, викладеного у постановах Касаційного господарського суду, не навела переконливих мотивів та підстав, за яких необхідно від нього відступити. […] Також колегія суддів скерувала справу до Великої Палати для роз`яснення, які умови для задоволення судом заяви про видачу дубліката виконавчого листа та які обставини має доводити стягувач в справі про видачу дубліката виконавчого листа. Вказані питання цілком у компетенції Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду як найвищої судової інстанції у системі судоустрою України».
 
Межі та підстави касаційного перегляду
 
Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України). 
 
В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).
 
В ухвалі Верховного Суду від 15 вересня 2023 року зазначено, що наведені у касаційних скаргах доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження: порушення норм процесуального права.
 
Аналіз касаційних скарг свідчить, що судові рішення оскаржуються у частині видачі дублікатів виконавчих листів щодо боржника ОСОБА_1 . В іншій частині судові рішення не оскаржуються в касаційному порядку, а тому касаційним судом не переглядаються.
 
Фактичні обставини 
 
Суди встановили, що рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 15 жовтня 2020 року стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/53-05/51252 від 09 серпня 2006 року у сумі 516 331,19 грн, яка складалась з: заборгованість по кредиту - 296 914,39 грн, заборгованість по сплаті відсотків - 219 416,80 грн.
 
Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» судовий збір у розмірі 7 744,80 грн.
 
Згідно з супровідним листом вих. 572/3591/19/5295/2020 суду попередньої інстанції надіслано копію судового рішення сторонам, проте доказів про вручення відповідного поштового відправлення банку матеріали справи не містять.
 
27 листопада 2020 року до суду надійшла заява від представника АТ «Райффайзен Банк Аваль» Хелецької Т. П. вих. № 114/5-202970 від 24 листопада 2020 року, де вона просила видати копію рішення та виконавчі листи у справі.
 
Відповідно до наявного в матеріалах справи супровідного листа від 21 грудня 2020 року вих. 572/3591/19/6442/2020 судом в порядку виконання заяви були надіслані банку копія рішення на 2 аркушах та виконавчі листи на 6 аркушах.
 
30 вересня 2021 року представник АТ «Райффайзен Банк Аваль» Пасечник Ю. А. звернулась до Сарненського районного суду з заявою вих. № 114/5-229718, де зазначалось про те, що на адресу банку надійшла лише копія рішення в справі, а тому просила направити виконавчі листи.
 
Листом вих. № 572/3591/19/5481/2021 від 07 жовтня 2021 року суд повідомив представника банку, що копія рішення та шість виконавчих листів у справі були надіслані 21 грудня 2020 року та роз`яснив право на звернення в порядку пункту 17.4 Перехідних положень ЦПК України із заявою про видачу дубліката виконавчого листа.
 
Видано дублікати виконавчих листів у справі № 572/3591/19 за позовом АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором.
 
У вересні 2022 року банк повторно звернувся до суду із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів з відповідними обґрунтуваннями.
 
Позиція Верховного Суду 
 
Згідно підпункту 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
 
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
 
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 листопада 2021 року по справі № 419/310/12 (провадження № 61-13084св21) зроблено висновок, що: «єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено».
 
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року по справі № 196/673/14-ц (провадження № 61-21357св21) зроблено висновок, що: «аналіз пункту 17.4. розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. При цьому виконавчий лист може бути виданий лише за умови, якщо у встановлені строки з відповідною заявою до суду звернувся стягувач або державний/приватний виконавець. Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Таким чином дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Подібні за змістом висновки викладені Верховним Судом у постановах від 09 лютого 2022 року у справі № 201/4043/19-ц, від 09 лютого 2022 року у справі № 757/14604/20-ц, від 06 листопада 2019 року у справі № 2-1053/10, від 23 вересня 2020 року у справі № 127/2-3538/10».
 
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 червня 2019 року по справі № 0907/2-3576/2011 (провадження № 61-13332св18) зроблено висновок, що: «Установивши недоведеність заявником втрати виконавчих листів виданих Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області у справі № 0907/2-3576/2011, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, дійшов правильного висновку про відсутність передбачених законом підстав для видачі його дубліката за заявою стягувача. Видача дубліката виконавчого листа передбачена законодавством лише у разі його втрати. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Стягувач має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. На підтвердження доводів втрати виконавчих листів заявником надано витяг з акту до протоколу № 26 від 04 листопада 2015 року, де вказано, що відповідно до наказу № 312 від 16 жовтня 2015 року постійно діючою робочою комісією встановлено втрату оригіналів виконавчих документів щодо позичальника ОСОБА_2. Вказаний витяг з акту не містить інформації щодо ідентифікації втрачених виконавчих листів. Інших доказів про відсутність у банку втрачених виконавчих листів заявником не подано».
 
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 серпня 2023 року по справі № 750/13697/21 (провадження № 61-12152ск22) зроблено висновок, що: «аналіз пункту 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. При цьому виконавчий лист може бути виданий лише за умови, якщо у встановлені строки з відповідною заявою до суду звернувся стягувач або державний/приватний виконавець. Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Подібні за змістом висновки викладені Верховним Судом у постановах від 09 лютого 2022 року у справі № 201/4043/19-ц (провадження № 61-18264св21), від 30 серпня 2022 року у справі № 757/14604/20-ц (провадження № 61-8111ск22), від 06 листопада 2019 року у справі № 2-1053/10 (провадження № 61-18169св18), від 23 вересня 2020 року у справі № 127/2-3538/10 (провадження № 61-8969св20)».
 
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 листопада 2023 року по справі № 6-66/2011 (провадження № 61-8679св22) зроблено висновок, що: «дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, та чи не втратило судове рішення законної сили. Єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено».
 
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року по справі № 196/673/14-ц (провадження № 61-21357св21) зроблено висновок, що: «аналіз пункту 17.4. розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. При цьому виконавчий лист може бути виданий лише за умови, якщо у встановлені строки з відповідною заявою до суду звернувся стягувач або державний/приватний виконавець. Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Таким чином дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Подібні за змістом висновки викладені Верховним Судом у постановах від 09 лютого 2022 року у справі № 201/4043/19-ц, від 09 лютого 2022 року у справі № 757/14604/20-ц, від 06 листопада 2019 року у справі № 2-1053/10, від 23 вересня 2020 року у справі № 127/2-3538/10».
 
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 квітня 2019 року по справі № 2-1118/09 (провадження № 61-36561св18) зазначено, що: «при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Приймаючи постанову, суд апеляційної інстанції, встановивши, що рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 червня 2009 року про стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_4 на користь КС «Наші люди» невиконано, виданий судом на підставі цього рішення виконавчий лист на виконанні не перебуває, його оригінал втрачено під час пересилання з виконавчої служби до КС «Наші люди» не з вини стягувача, дійшов правильного висновку про видачу дубліката виконавчого листа. При цьому судом апеляційної інстанції враховано те, що відповідно до статті 31 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час вчинення виконавчої дії) належним доказом підтвердження надсилання стягувачу копії постанови про повернення виконавчого листа разом з направленням його оригіналу є виключно рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення стягувачу, матеріали справи якого не містять. За таких обставин, колегія суддів відхиляє аргумент касаційної скарги про те, що заявник не надав доказів втрати виконавчого листа. Крім того, такий аргумент скарги зводиться до переоцінки доказів у справі, що не відноситься до процесуальних повноважень суду касаційної інстанції».
 
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).
 
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).
 
У справі, що переглядається:
звертаючись у листопаді 2021 року із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, банк посилався на те, що незважаючи на заяву про видачу копії цього рішення та виконавчих листів, суд надіслав банку лише рішення, будь-яких виконавчих листів банк не отримував;
задовольняючи заяву від листопада 2021 року, суди послалися на те, що згідно з супровідним листом від 21 грудня 2020 року вих. № 572/3591/19/6442/2020 суд першої інстанції надіслав банку копію рішення на 2 аркушах та виконавчі листи на 6 аркушах, проте документальних повідомлень про вручення поштового відправлення матеріали справи не містять. Стягувачем надано копії конвертів, які надіслані судом, однак, банк стверджує, що виконавчі листи не одержано. Також апеляційний суд зазначив, що, оскільки заяву було подано до закінчення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, то причина його втрати не є істотною обставиною;
звертаючись у вересні 2022 року із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, банк посилався на те, що 25 листопада 2021 року Сарненським районним судом Рівненської області задоволено заяву банку про видачу дублікатів виконавчих листів від листопада 2021 року, проте виконавчі документи судом видані лише 28 грудня 2021 року, і вони надсилались за вказаною стягувачем адресою для листування, а саме: АДРЕСА_1 . У зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України та окупацією міста Херсон виконавчі листи не були передані на примусове виконання, працівники банку евакуйовувались, а його приміщення захопили окупанти;
задовольняючи заяву від вересня 2022 року апеляційний суд послався на те, що з огляду на те, що заяву було подано до закінчення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, то причина їхньої втрати не є істотною обставиною, позаяк після справляння судового збору видача дублікату виконавчого листа в межах строку можлива навіть тоді, коли стягувач їх загубив, тобто втратив із власної вини. На час звернення із заявою м. Херсон було окуповане, тому надіслані судом виконавчі листи за адресою в цьому обласному центрі в розумінні законодавства вважаються втраченими;
єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Видача дубліката виконавчого листа передбачена законодавством лише у разі його втрати;
апеляційний суд не врахував, що при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання;
апеляційний суд не встановив, які докази надані банком на підтвердження втрати виконавчих листів, які надіслані судом першої інстанції згідно із супровідним листом від 21 грудня 2020 року вих. № 572/3591/19/6442/2020;
апеляційний суд не з`ясував чим підтверджуються доводи банку про неотримання ним виконавчих листів згідно із супровідним листом від 21 грудня 2020 року вих. № 572/3591/19/6442/2020.
 
За таких обставин суд апеляційної інстанції зробив передчасний висновок про наявність правових підстав для видачі дублікатів виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_1 .
 
Суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).
 
Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом (частина четверта статті 411 ЦПК України).
 
Висновки за результатами розгляду касаційних скарг
 
Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що постанови апеляційного суду в оскарженій частині ухвалені із порушенням норм процесуального права. У зв`язку із наведеним, касаційний суд вважає, що: касаційні скарги належить задовольнити частково; постанови апеляційного суду в оскарженій частині скасувати та передати справу у зазначеній частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційні скарги ОСОБА_1 , які підписано представником ОСОБА_4 , задовольнити частково.
 
Постанову Рівненського апеляційного суду від 15 серпня 2023 року і постанову Рівненського апеляційного суду від 15 серпня 2023 року у частині видачі дублікатів виконавчих листів щодо боржника ОСОБА_1 скасувати та передати справу у вказаній частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції постанова Рівненського апеляційного суду від 15 серпня 2023 року та постанова Рівненського апеляційного суду від 15 серпня 2023 року в скасованих частинах втрачають законну силу.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                    В. І. Крат
 
Судді:                                                                                     І. О. Дундар
 
В. М. Коротун
 
                                                                                              Є. В. Краснощоков
 
                                                                                              М. М. Русинчук