УХВАЛА
23 січня 2024 року
м. Київ
справа № 493/1630/21
провадження № 61-181ск24
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Литвиненко І. В., розглянувши питання про прийняття до розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 23 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації та припинення права власності на нерухоме майно,
ВСТАНОВИВ:
29 грудня 2023 року ОСОБА_1 надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного суду від 23 листопада 2023 року у вищевказаній справі.
Касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, оскільки за її подання не сплачений у повному обсязі судовий збір. 
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 01 листопада 2011 року, з подальшими змінами. 
Згідно з статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою касаційної скарги на рішення суду підлягає сплаті судовий збір, який дорівнює 200% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, скарги. 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, ЄДРПОУ - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA288999980313151207000026007,                                   ККДБ - 22030102, найменування податку, збору, платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)». 
З позовом до суду, в якому об`єднані вимоги немайнового та майнового характеру, позивач звернувся у 2021 році.
Законом України «Про державний бюджет на 2021 рік» станом на 01 січня 2021 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2 270,00 грн.
Відповідно до вимог статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру підлягає сплаті судовий збір, який становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за позовну заяву майнового характеру - 1% від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За змістом частини третьої статті 5 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна
Аналіз вказаної норми дає підстави для висновку про те, що позовна вимога набуває майнового характеру в разі впливу на майновий стан сторін шляхом проведення операцій з правом власності на майно.
У спірних правовідносинах порушується питання про припинення права власності на нерухоме майно, таким чином позивач має на меті поновити своє порушене право шляхом впливу на майновий стан відповідача внаслідок дій з правом власності на спірне нерухоме майно.
Мотивувальні частини судових рішень у цій справі не містять відомостей про вартість спірного нерухомого майна. В зв`язку з цим заявник має власноруч, за допомогою наявних у нього доказів вартості спірного нерухомого майна обчислити суму судового збору за формулою: С = (А х 1% + 2 684,00 х 0,4) х 200%, де «А» - вартість спірного нерухомого майна, «С» - загальна сума судового збору за подання касаційної скарги.
З врахуванням сплачених заявником коштів на суму 2 010,00 грн заявнику за подання касаційної скарги належить сплатити судовий збір за формулою В = С - 2 010,00 грн.
На підтвердження сплати судового збору заявникам необхідно надати до суду документ, що підтверджує сплату ним судового збору за подання касаційної скарги, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Крім того, всупереч вимогам пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України заявник не вказав відомості про наявність чи відсутність зареєстрованого електронного кабінету.
Також заявник не виконав у повному обсязі вимоги пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, за змістом якої у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
В касаційній скарзі як на підставу касаційного оскарження заявник посилається на те, що застосований судом апеляційної інстанції правовий висновок на його переконання не стосується спірних правовідносин. Водночас, ОСОБА_1 не вказує, застосування якої норми права судом апеляційної інстанції на його переконання суперечить правовим висновкам Верховного Суду та не вказав, у яких постановах такі Верховного Суду правові висновки сформульовані.
За таких обставин для усунення вказаного недоліку заявнику необхідно надати до суду виправлену касаційну скаргу та її копії відповідно до кількості учасників справи, вказавши підстави касаційного оскарження та їх правове обґрунтування відповідно до вимог цієї ухвали.
Приписи статей 185, 393 ЦПК України визначають, що у разі недотримання заявником вимог щодо форми та змісту касаційної скарги така скарга підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення цих недоліків.
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 23 листопада 2023 року залишити без руху. 
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                      І. В. Литвиненко