КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ
 
Справа №367/2457/23                            Головуючий у 1 інстанції: Дьоміна О.П.
Провадження №33/824/313/2024         Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.
 
15 лютого 2024 року                                                                                     м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Гаращенка Д.Р, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вишгородського районного суду Київської області від 03 липня  2023 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована в АДРЕСА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,-
 
ВСТАНОВИВ:
 
Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 03 липня  2023 року  ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, накладено на ОСОБА_1   адміністративне стягнення увигляді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір в розмірі 536 грн. 20 коп. на користь держави.
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, 12 липня 2023 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову Вишгородського районного суду Київської області від 03 липня 2023 року, провадження по справі закрити.
В апеляційній скарзі зазначила, що з постановою суду першої інстанції не погоджується, вважає такою, що  підлягає скасуванню у зв`язку з чисельними порушеннями під час складання  протоколу про адміністративне правопорушення та невідповідністю наявним обставинам справи.
Вказала на те, що відомості викладені в протоколі не відповідають дійсності. В постанові суду першої інстанції зазначено факт відмови від  проходження огляду на стан сп`яніння, проте ОСОБА_1 від огляду не відмовлялась.
Звертає увагу суду на порушення інструкції поліцейським  під час складання протоколу, а саме вказує на розбіжності в часі, який зазначений  в протоколі -  з часом, який відповідає дійсності, а саме як вбачається з протоколу від 27.03.2023 року серії ААД №483181 протокол складений о 22 год. 30 хв., а з долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається  що, ОСОБА_1 поліцейським було запропоновано пройти огляд о 22 год. 48хв., що свідчить про попереднє складання протоколу. Дані розбіжності  з часом, також зазначені у бланкових поясненнях свідків від 27.03.2023 року, у яких час пояснень вказаний о 22 год. 20 хв., тобто пояснення були взяті раніше ніж був складений протокол, та пропозиція пройти огляд.
 
У судовому засіданні адвокат Мартинюк Я.О. - представник ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати, провадження по справі закрити.
Прокурор в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив.
 
Дослідивши наявні в справі докази, заслухавши пояснення адвоката Мартинюк Я.О., апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню враховуючи наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що згідно з протоколом серії ААД №483181 від 27.03.2023 року встановлено, що 27.03.2023 року о 22 год. 15 хв. в м. Ірпінь по вул. Тургенівська, водій ОСОБА_1 керувала автомобілем марки LEXUS RX350, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовилася під відеозапис.
Зазначеним протоколом про адміністративне правопорушення зафіксовано обставини вчинення правопорушення ОСОБА_1 , в ньому відображені необхідні й передбачені ст. 256 КУпАП відомості. Так, протокол оформлений компетентною уповноваженою особою в межах повноважень, наданих особі, яка його склала, в протоколі викладено місце, час вчинення і суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.
Зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №483181 від 27.03.2023 року, складеного відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП вказує на факт роз`яснення її процесуальних прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, про що зроблена відмітка у протоколі, те є підпис особи, яка його склала, ОСОБА_1 від підпису протоколу та отримання його копії відмовилась.
Відомості про те, що ОСОБА_1 оскаржувала у встановленому законом порядку дії працівників поліції за фактом складання щодо неї зазначеного протоколу у справі відсутні.
Суд першої інстанції прийшов до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення ААД №483181 від 27.03.2023 року відповідає вимогам, установленим статтею 256 КУпАП та Інструкції №1376, є належним, допустимим та достовірним доказом у справі, який сумніву в суду не викликає.
Обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №483181 від 27.03.2023 року, складеному відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджуються дослідженими судом письмовими доказами, а саме:
- рапортом інспектора СРПП ВП №2 Бучанського РУП М. Адашана, зі змісту якого слідує, що під час патрулювання о 22 год. 15 хв. було зупинено транспортний засіб марки LEXUS RX350, д/н НОМЕР_1 , що знаходився у розшуку ДВС, під керуванням ОСОБА_1 , у якої були явні ознаки алкогольного сп`яніння. Після чого останній було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, на що вона відмовилася в присутності двох свідків, як наслідок було складено протокол за ст. 130 ч. 1 КУпАП, від ознайомлення та отримання копій якого ОСОБА_1 відмовилася;
- актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 27.03.2023 року;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість від 27.03.2023 року, в якому викладені виявлені у ОСОБА_1 ознаки сп`яніння, а саме: нечітка мова, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей;
- поясненнями свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з яких вбачається, що останні були запрошені працівниками поліції в якості свідків того, що водій автомобіля д/н НОМЕР_1 ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилася, як і відмовилася від підпису та ознайомлення з протоколом, після чого пішла з місця події.
Доводи ОСОБА_1 щодо розбіжностей в часі складання протоколу, відібрання пояснень від свідків та відеозапису вважав безпідставними, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №483181 від 27.03.2023 року зазначено фактичний час керування ОСОБА_1 транспортним засобом - 27.03.2023 року о 22 год. 15 хв., пояснення від свідків відібрані 27.03.2023 року о 22 год. 20 хв., відеозапис, доданий до протоколу містить два файли: на першому зафіксований факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та факт її зупинки - 27.03.2023 року - 22 год. 27 хв., на другому файлі зафіксовані обставини висунення вимоги пройти огляд на стан сп`яніння та відмова від проходження такого огляду - 27.03.2023 року о 22 год. 47 хв., сам протокол про адміністративне правопорушення датований 27.03.2023 роком та час початку його складання - 22 год. 30 хв. При цьому, та обставина, що на відеозаписі, на якому поліцейський пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння зафіксований час о 22 год. 47 хв. не спростовує тієї обставини, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом LEXUS RX350, д/н НОМЕР_1 , 27.03.2023 року о 22 год. 27 хв., була зупинена поліцейським СРПП ВП №2 Бучанського РУП та відмовилася від пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння, чим порушила вимог п. 2.5 ПДР України.
Ухвалюючи постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУПаП, суд першої інстанції вказав на те, що докази наявні в матеріалах справи є належними та допустимими і доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.
 
Апеляційний суд не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
У відповідності з п. 2 ч. 1ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом і правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.
Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (заява № 22750/02 параграф 42) - відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом.
 
Зміст принципу «поза розумним сумнівом» сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», відповідно до якого доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає із зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення. Отже, докази повинні бути настільки переконливими, що сумнівів при розгляді справи не повинно бути, а якщо вони є, то повинні толкуватись тільки на користь особи, відносно якої вирішується питання щодо притягнення до відповідальності.
Згідно пункту 27 постанови Пленуму ВСУ від 23грудня 2005 року №14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ч.2 ч.3 ч.5 та ч. 6 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків; у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я; огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним; направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Пунктом 24 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП, у тому числі шляхом допиту свідків.
Так, відповідно до п.2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння, підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Тобто, у поліцейського повинні бути обґрунтовані підстави вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, щоб висувати пропозиції для проходження відповідного огляду.
Так, у протоколі складеному відносно ОСОБА_1 , інспектором поліції зазначено, що у останньої під час зупинки транспортного засобу під її керуванням мала місце ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя та тремтіння рук.
Враховуючи зазначене, слід зауважити й про те, що на переконання суду, висловлюючи на адресу водія вимоги щодо проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, інспектор поліції повинен мати обґрунтовані підстави вважати, що у водія відповідні ознаки наявні.
В матеріалах справи містяться пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відповідно до яких, вони, в якості свідків, 27 березня 2023 року о 22 год. 20 хв. були присутні під час відмови водія ОСОБА_1 від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку.
Натомість, наявність двох свідків, у присутності яких ОСОБА_1 було запропоновано пройти відповідний огляд на стан сп`яніння, та в присутності яких ОСОБА_1 відмовилась від проходження такого огляду, належними дослідженими у судовому засіданні доказами, поза розумним сумнівом суду не доведена. 
Пояснення свідків як ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які були додані до протоколу не можна вважати беззастережним доказом вини ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки пояснення вказаних свідків є ідентичними між собою за змістом, і різняться між собою лише в підписах та в зазначенні прізвищ та ініціалів цих свідків біля підписів.
Так, у судовому засіданні була відтворена і досліджена надана відеозйомка з нагрудних камер співробітників патрульної поліції, яка мала місце 27.03.2019, що міститься на DVD-диску для лазерних систем зчитування з якого вбачається факт керування та зупинки транспортного засобу LEXUS RX350 державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , як зазначено в протоколі, натомість запрошені свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , обличчя яких відеозаписом не зафіксовано і особи яких не встановлювалися. Права та обов`язки свідкам ОСОБА_4 та ОСОБА_3 працівниками поліції також не було роз`яснено, як і те що останні поставили підписи у вказаному протоколі.
Таким чином, дії працівників поліції суперечать ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», яка вказує, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; поважати і не порушувати прав і свобод людини.
Крім того, суд зазначає, що, згідно до п.8,12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.
Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння є обов`язковим. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку №1103, пункт 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення матеріалів №1395).
 
За таких обставин суд позбавлений можливості оцінити докази та встановити дійсність обставин справи.
 
Абзацом 2 пункту 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення" №11 від 17.10.2014 року, зазначено, що норми КУпАП не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог статті 256 цього Кодексу вмотивованою постановою суду для належного оформлення.
Вищевказані недоліки протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього документів унеможливлюють об`єктивний розгляд справи та прийняття у ній законного рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Таким чином, суд позбавлений можливості об`єктивно розглянути справу про адміністративне правопорушення.
Враховуючи викладене, з метою об`єктивного розгляду справи дані матеріали повертаються для доопрацювання та виконання вимог ст. 256 КУпАП.
 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 268, 277, 277-2, 283, 284 КУпАП, суд, -
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Вишгородського районного суду Київської області скасувати.
Протокол про адміністративне правопорушення від 27 березня 2023 року ААД № 483181 щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП повернути начальнику відділу поліції Бучанського районного управління поліції ГУНП в Київській області для належного оформлення.
 
Постанова касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                               Гаращенко Д.Р.