УХВАЛА

21 березня 2024 року 
м. Київ

справа №360/97/23
адміністративне провадження № К/990/8279/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Прокопенка О.Б.,
суддів - Радишевської О.Р., Уханенка С.А., 
перевірив касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 01 травня 2023  року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2024 року у справі № 360/97/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:
- визнати протиправну бездіяльність Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо ненарахування та невиплати грошової компенсації за невикористані дні щорічної чергової відпустки за 2017 рік, у загальній кількості 30 календарних днів та за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2018 та 2020 роки, у загальній кількості 28 календарних днів, виходячи із грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби в поліції 03 березня 2020 року;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Луганській області нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористані дні щорічної чергової відпустки за 2017 рік, у загальній кількості 30 календарних днів та за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2018 та 2020 роки, у загальній кількості 28 календарних днів, виходячи із грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби в поліції 03 березня 2020 року.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 01 травня 2023 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 13  лютого 2024 року позовні вимоги задоволено.
Визнано протиправну бездіяльність Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо ненарахування ОСОБА_1 та невиплати грошової компенсації за невикористані відпустки: щорічної чергової оплачуваної відпустки за 2017  рік у кількості 30 днів, додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2018 у кількості 14 днів та за 2020 рік у кількості 14 днів.
Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Луганській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані відпустки: щорічної чергової оплачуваної відпустки за 2017 рік у кількості 30 днів, додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2018 у кількості 14 днів та за 2020 рік у кількості 14 днів, виходячи із грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби в поліції 03  березня 2020 року.
04 березня 2024 року відповідач звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 01 травня 2023 року про відмову у задоволенні клопотання Головного управління Національної поліції в Луганській області про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду у зв`язку із пропуском строку звернення до суду у цій справі. За змістом касаційної скарги скаржник не погоджується з рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 01 травня 2023 року та постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2024 року, просить їх скасувати та залишити без розгляду позов ОСОБА_1 у зв`язку із пропуском строку звернення до суду.
Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
За змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Відомостей про те, що позивач є посадовою особою вищого офіцерського складу відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України у системному зв`язку з положеннями статті 51-3 Закону України «Про запобігання корупції» суду касаційної інстанції не надано і у судових рішеннях така інформація відсутня.
Суд першої інстанції призначив розгляд цієї справи за правилами спрощеного провадження.
Отже, враховуючи, що ця справа відноситься до справ незначної складності, для можливості відкриття касаційного провадження процесуальним законом передбачено необхідність обґрунтувати наявність підстав для розгляду цієї касаційної скарги, визначених підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України та обґрунтувати посилання на конкретний підпункт.
Оцінивши доводи касаційної скарги колегія суддів констатує, що скаржником не наведено обґрунтованих посилань на існування обставин, передбачених підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України та такі обставини не встановлені судом з поданих матеріалів касаційної скарги.
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з пунктом 8 частини другої якої основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та, у визначених законом випадках, - на касаційне оскарження судового рішення.
Зазначена конституційна норма кореспондується з положеннями частини першої статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Своєю чергою колегія суддів зазначає, що переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію «суду права», що розглядає справи, які мають найважливіше (найбільш принципове) значення для суспільства та держави, та не є «судом фактів», а тому не може здійснювати повторну оцінку доказів, належно досліджених судами першої та апеляційної інстанцій, та/або переоцінювати їх.
На підставі викладеного суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем «розумних обмежень» в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За такого правового регулювання та обставин справи у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд
У Х В А Л И В :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 01 травня 2023 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 13  лютого 2024 року у справі № 360/97/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.
Копію ухвали направити скаржнику за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет» (у разі його відсутності - на офіційну електронну адресу або засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                О.Б. Прокопенко

Судді:                                                                                                    О.Р. Радишевська

 С.А. Уханенко