ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" грудня 2023 р.           Справа№ 911/1755/22 (911/1089/21)
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Остапенка О.М.
суддів:            Копитової  О.С. 
          Полякова Б.М. 

за участю секретаря судового засідання Карпової М.О.
у присутності представників сторін:
від позивача: Назаренко Є.О. згідно ордера
від відповідача: Бабій В.В. згідно ордера

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо аграрна компанія "Нова технологія" на рішення Господарського суду Київської області від 15.03.2023 року
у справі          №911/1755/22(911/1089/21) (суддя Лопатін А.В.)
за позовом          Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича                               компанія "Техімпекс"
до                    Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо аграрна                               компанія "Нова Технологія"
про                    стягнення 20 601 274,68 грн.
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Господарського суду Київської області від 15.03.2023 року у справі №911/1755/22(911/1089/21) позов задоволено повністю; присуджено до стягнення з ТОВ "ВАК "Нова Технологія" на користь ТОВ "НВК "Техімпекс" 20601274,68 грн. заборгованості та 309 019,12 грн. судового збору.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням місцевого господарського суду, ТОВ "ВАК "Нова технологія" звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 15.03.2023 року у справі №911/1755/22(911/1089/21) та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Також в апеляційній скарзі містяться клопотання про призначення судової технічної експертизи, про призначення судової будівельно-технічної експертизи та про долучення до справи нових доказів.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.06.2023 вказану апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Поляков Б.М.,   Отрюх Б.В.
Ухвалою суду від 03.07.2023 вищевказаною колегією суддів відкладено вирішення питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ "ВАК "Нова технологія" на рішення Господарського суду Київської області від 15.03.2023 року, повернення даної апеляційної скарги або залишення її без руху до надходження матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду та витребувано у Господарського суду Київської області матеріали справи №911/1755/22 (911/1089/21) за позовом ТОВ "НВК "Техімпекс" до ТОВ "ВАК "Нова Технологія" про стягнення 20 601 274,68 грн. 
13.07.2023 року супровідним листом Господарського суду Київської області №02-04/911/1755/22(911/1089/21) від 10.07.2023 витребувані матеріали даної справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду.
Слід зазначити, що головуючий суддя Остапенко О.М. з 10.07.2023 року по 28.07.2023 року перебував у відпустці, а тому справу передано головуючому судді фактично 31.07.2023 року.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.08.2023 апеляційну скаргу ТОВ "ВАК "Нова технологія" на рішення Господарського суду Київської області від 15.03.2023 року у справі №911/1755/22(911/1089/21) залишено без руху у зв`язку з неподанням доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі з визначенням строку для усунення недоліків апеляційної скарги, зокрема, надати докази сплати судового збору у розмірі 463 528,68 грн.
11.08.2023 року, тобто у встановлений судом строк, скаржником на виконання вимог ухвали від 01.08.2023 року надано докази сплати судового збору у сумі 463 528,68 грн.
У зв`язку з перебуванням судді Отрюха Б.В. у відпустці витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.08.2023 року для розгляду справи №911/1755/22(911/1089/21) сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді:         Сотніков С.В., Поляков Б.М.
Ухвалою суду від 21.08.2023 вищевказаною колегією суддів відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Виробничо аграрна компанія "Нова технологія" на рішення Господарського суду Київської області від 15.03.2023 року у справі №911/1755/22(911/1089/21), встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та заперечень або пояснень щодо клопотань про призначення судової технічної експертизи, про призначення судової будівельно-технічної експертизи та про долучення до справи нових доказів, та призначено справу до розгляду на 19.09.2023 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.
У поданому через відділ документального забезпечення суду відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін. Крім того, у відзиві надано відомості на виконання вимог ухвали суду від 21.08.2023 року, а також містяться заперечення на заявлені скаржником в апеляційній скарзі клопотання.
До початку судового засідання через відділ документального забезпечення суду від представника відповідача надійшли відомості на виконання вимог ухвали суду від 21.08.2023 року, клопотання про долучення нового доказу у справі, а також доповнення до клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи у справі, а від представника позивача - заперечення на клопотання відповідача про прийняття нового доказу у справі.
Ухвалою суду від 19.09.2023 року за клопотанням відповідача відкладено розгляд справи на 17.10.2023 року на підставі положень ст. 216 ГПК України.
17.10.2023 року через відділ документального забезпечення суду від відповідача надійшло клопотання про залишення позову без розгляду.
Ухвалою суду від 17.10.2023 відкладено розгляд справи на 28.11.2023 на підставі положень ст. 216 ГПК України.
До дати судового засідання через відділ документального забезпечення суду від відповідача надійшли додаткові пояснення щодо клопотання про залишення позову без розгляду, а від позивача - заперечення на клопотання про залишення позову без розгляду.
У зв`язку з перебуванням судді Сотнікова С.В. у відпустці витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.11.2023 для розгляду справи №911/1755/22(911/1089/21) сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Поляков Б.М., Копитова О.С.
Ухвалою суду від 27.11.2023 вищевказаною колегією суддів прийнято до провадження справу №911/1755/22(911/1089/21) за апеляційною скаргою ТОВ "Виробничо аграрна компанія "Нова технологія" на рішення Господарського суду Київської області від 15.03.2023 року.
В судовому засіданні 28.11.2023 року протокольною ухвалою суду оголошено перерву у справі до 19.12.2023 року на підставі ст. 216 ГПК України.
До дати судового засідання через відділ документального забезпечення суду від відповідача надійшли додаткові пояснення по справі, а від позивача - заперечення на додаткові пояснення відповідача щодо залишення позову без розгляду.
Розглянувши в судовому засіданні 19.12.2023 року клопотання ТОВ "Виробничо аграрна компанія "Нова технологія" про призначення у справі судової технічної експертизи та судової будівельно-технічної експертизи, з урахуванням доповнення до клопотання, а також про залишення позову без розгляду, з урахуванням додаткових пояснень до нього, та заслухавши позиції представників сторін щодо заявлених клопотань, ухвалою суду відмовлено у їх задоволенні з огляду на їх безпідставність та необґрунтованість.
Щодо заявленого відповідачем в апеляційній скарзі клопотання про долучення додаткових доказів до матеріалів справи, а також клопотання про прийняття нового доказу, поданого 08.09.2023 року, то під час їх розгляду в судовому засіданні 28.11.2023 року судом повідомлено сторін, що правова оцінка таким клопотанням буде надана у постанові суду за наслідками розгляду апеляційної скарги. 
Так, в апеляційній скарзі скаржник просить долучити до матеріалів справи низку документів у копіях, які на його думку спростовують висновки, викладені у судовій почеркознавчій експертизі від 03.10.2022 року №24480/24481/22-32, яку було покладено в основу оскаржуваного рішення, про те, що документи, надані на дослідження експертів, було підписано саме керівником ТОВ "ВАК "Нова Технологія" Мостовим В.І.
У клопотанні про прийняття нового доказу, поданого 08.09.2023 року, відповідач просить суд долучити до матеріалів справи Висновок експерта ТОВ "Київський експертно-дослідний центр" №15160 від 28.08.2023 за результатами проведення фізико-хімічного експертного дослідження матеріалів документів, згідно якого Акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2019 року на суму 930 410,78 грн. та Акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2019 року на суму 19 670 863,90 грн. підписані директором ТОВ "НВК "Техімпекс" Калиною В.Е. у 2021 році.
На переконання скаржника, дана експертиза дає підстави припустити, що і додаткова угода б/н від 07.07.2014 до договору про надання робіт №21/14 від 01.07.2014, і довідка про вартість виконаних будівельних робіт від 30.12.2019, і зведений кошторисний розрахунок вартості об`єкта будівництва №1-7 (форма №5) від 07.07.2014 так само могли бути підписані від імені ТОВ "ВАК "Нова технологія" Мостовим В.І. у 2021 році.
З даного приводу судова колегія зазначає, що за змістом частин 2 та 3 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Приписи частини 3 статті 269 ГПК України передбачають наявність таких критеріїв, які є обов`язковою передумовою для вирішення питання про прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів, а саме "винятковість випадку" та "причини, що об`єктивно не залежать від особи".
Отже, при поданні учасником справи доказів, які не були подані до суду першої інстанції, такий учасник справи повинен обґрунтувати, в чому полягає винятковість випадку неподання зазначених доказів до суду першої інстанції у встановлений строк, а також надати відповідні докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від особи, яка їх подає.
Відповідно до висновку щодо застосування статей 80, 269 ГПК України, викладеного Верховним Судом у постановах від 18.06.2020 у справі №909/965/16, від 03.04.2019 у справі №913/317/18 та від 22.05.2019 у справі №5011-15/10488-2012, єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом (у тому числі апеляційної інстанції) доказів з порушенням встановленого процесуальним законом порядку, це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії, тягар доведення яких покладений на учасника справи.
Тобто, відсутність обґрунтування, в чому полягає винятковість випадку неподання зазначених доказів до суду першої інстанції виключає можливість прийняття апеляційним господарським судом додаткових доказів у порядку статті 269 ГПК України (постанови Верховного Суду від 31.08.2021 у справі №914/1725/19; від 12.01.2021 у справі №01/1494(14-01/1494); від 15.12.2020 у справі №925/1052/19; від 21.04.2021 у справі №906/1179/20).
Отже, суд апеляційної інстанції має право досліджувати нові докази, але лише якщо неподання таких доказів до суду першої інстанції зумовлене поважними причинами (поважність причин повинен довести скаржник). Вказане положення закріплене законодавцем з метою забезпечення змагальності процесу в суді першої інстанції, де сторони повинні надати всі наявні в них докази, і недопущення зловживання стороною своїми правами.
Водночас, така обставина, як відсутність існування доказів на момент прийняття рішення суду першої інстанції, взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку ст. 269 ГПК України незалежно від причин неподання позивачем таких доказів. Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення вищенаведених норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже системність та послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів (аналогічна правова позиція з цього питання викладена у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №911/3250/16, від 06.02.2019 у справі №916/3130/17, від 26.02.2019 у справі №913/632/17, від 06.03.2019 у справі №916/4692/15, від 11.09.2019 у справі №922/393/18; від 16.12.2020 у справі №908/1908/19, від 21.01.2021 у справі №908/3359/19, від 06.10.2021 по справі №918/237/20, від 21.06.2022 у справі №910/6535/21).
Як встановлено судом, при подані відповідних доказів разом з апеляційною скаргою скаржником не зазначено об`єктивних обставин та не надано жодних доказів на підтвердження неможливості подання таких доказів суду першої інстанції ще до прийняття оскаржуваного рішення.
Отже, судова колегія не вбачає в даному випадку виняткових обставин, з яким законодавство пов`язує можливість прийняття нових доказів в суді апеляційної інстанції. 
Посилання відповідача на неможливість подання таких доказів після закриття підготовчого засідання, колегією суддів до уваги не беруться, оскільки, по-перше, такі твердження є довільним тлумаченням скаржником норм процесуального права, а по-друге, останній не був позбавлений права та можливості доводити в суді першої інстанції помилковість, як він стверджує, висновків судової експертизи з посиланням саме на ці докази. 
Таким чином, відповідачем в даному випадку не наведено достатнього та належного обґрунтування існування винятковості випадку, з яким пов`язано прийняття під час апеляційного провадження додаткових доказів, які не були предметом дослідження під час розгляду справи в суді першої інстанції.
Щодо висновку експерта ТОВ "Київський експертно-дослідний центр" №15160 від 28.08.2023 року за результатами проведення фізико-хімічного експертного дослідження матеріалів документів, то такий доказ не існував на момент прийняття рішення суду першої інстанції, що взагалі виключає можливість його прийняття судом апеляційної інстанції.
Крім того, на переконання колегії суддів, прийняття та дослідження судом апеляційної інстанції вказаних вище додаткових документів в якості доказів по справі порушуватиме принцип диспозитивності.
За таких обставин, оскільки в порушення свого обов`язку відповідачем не надано таких доказів до дня прийняття оскаржуваного рішення, на час розгляду справи в суді першої інстанції вказані докази в матеріалах справи були відсутні і місцевий господарський суд не мав можливості їх дослідити, а скаржником, в свою чергу, не обґрунтовано об`єктивними причинами неможливість їх подання до суду першої інстанції, то колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції для їх прийняття до уваги у якості належних доказів на підтвердження викладених ТОВ "Виробничо аграрна компанія "Нова технологія" в апеляційній скарзі обставин. 
Представник відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, скасувати рішення Господарського суду Київської області від 15.03.2023 року у справі №911/1755/22(911/1089/21) та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
Представник позивача проти доводів та вимог скаржника, викладених в апеляційній скарзі, заперечував, просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.
19.12.2023 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Північного апеляційного господарського суду у даній справі.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення господарського суду Київської області від 15.03.2023 року у даній справі - скасуванню, а позов ТОВ "НВК "Техімпекс" - залишенню без розгляду, виходячи з наступного.
Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Як вбачається з матеріалів справи, 12.04.2021 ТОВ "НВК Техімпекс" звернулось до Господарського суду Київської області із позовом до ТОВ "ВАК "Нова Технологія" про стягнення 20 601 274, 68 грн. основної заборгованості.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем свого обов`язку щодо оплати у повному обсязі за виконані позивачем роботи згідно з договором про надання робіт №21/14 від 01.07.2014 та додатковою угодою б/н від 07.07.2014 до договору про надання робіт №21/14 від 01.07.2014.
Як зазначає позивач, на виконання наведеного договору, з урахуванням змін, ним, як підрядником, на виконання замовлення відповідача, як замовника, було виконано будівельні роботи на загальну суму 20 601 274,68 грн., що підтверджується копіями: актів приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2019 року та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2019 року.
Відповідач, в свою чергу, незважаючи на отримання 23.01.2021 року актів приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2019 року на суму 930410,78 грн. та на суму 19 670 863,90 грн., а також підписання довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат на загальну суму 20 601 274,68 грн., оплату наданих робіт не здійснив, будь-яких заперечень відносно отриманих актів у встановлені договором строки позивачу не надіслав, що стало підставою для звернення ТОВ "НВК Техімпекс" до суду з даним позовом.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 11.05.2021 року відкрито провадження у справі №911/1089/21 за позовом ТОВ "НВК Техімпекс" до ТОВ "ВАК "Нова Технологія" про стягнення 20 601 274, 68 грн., визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження і призначено її розгляд у підготовчому засіданні.
В подальшому, ухвалою господарського суду Київської області від 07.12.2022 року справу №911/1089/21 передано господарському суду Київської області для розгляду в межах провадження у справі №911/1755/22 про банкрутство ТОВ "ВАК "Нова Технологія".
За наслідками розгляду заявлених позовних вимог рішенням Господарського суду Київської області від 15.03.2023 у справі №911/1755/22 (911/1089/21) позов задоволено повністю; присуджено до стягнення з ТОВ "ВАК "Нова Технологія" на користь ТОВ "НВК "Техімпекс" 20 601 274,68 грн. заборгованості та 309 019,12 грн. судового збору.
Судове рішення місцевого господарського суду мотивовано доведеністю позовних вимог та їх обґрунтованістю належними та допустимими доказами.
ТОВ "ВАК "Нова Технологія  з даним рішенням суду не погоджується та в поданій апеляційній скарзі посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права.
Переглядаючи в апеляційному порядку законність винесення оскаржуваного рішення, колегія суддів вбачає підстави для його скасування, з огляду на таке.
Так, предметом даного спору є стягнення суми основної заборгованості у розмірі 20 601 274,68 грн., яка виникла у відповідача за договором про надання робіт №21/14 від 01.07.2014 та додатковою угодою б/н від 07.07.2014 до договору про надання робіт №21/14 від 01.07.2014.
Заявлені  позивачем позовні вимоги ґрунтуються на наступних доказах: 
- Договір про надання робіт №21/14 від 01.07.2014 року; 
- Додаткова угода від 07.07.2014 року до Договору про надання робіт №21/14 від 01.07.2014 року; 
- довідка про вартість виконаних будівельних робіт від 30.12.2019 року; 
- акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2019 року на суму 930 410,78 грн.; 
- акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2019 року на суму 19 670 863,90 грн. 
Під час розгляду справи №911/1089/21 ухвалою господарського суду Київської області 26.10.2022 відкрито провадження у справі №911/1755/22 про банкрутство ТОВ "ВАК "Нова Технологія", як наслідок справу №911/1089/21 згідно ухвали від 07.12.2022 передано для розгляду в межах провадження у справі №911/1755/22 про банкрутство ТОВ "ВАК "Нова Технологія" та присвоєно такій справі номер 911/1755/22(911/1089/21).
08.02.2023 відповідач звернувся до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі №911/1755/22(911/1089/21), яке мотивовано існуванням об`єктивної неможливості розгляду справи до вирішення питання про визнання кредиторських вимог ТОВ "НВК "Техімпекс" у справі №911/1755/22, оскільки у разі визнання господарським судом Київської області кредиторських вимог ТОВ "НВК "Техімпекс" у справі про банкрутство, провадження у справі, що переглядається, підлягатиме закриттю у зв`язку із відсутністю предмету спору.
Разом з тим, ухвалюючи оскаржуване судове рішення про задоволення позову, господарський суд Київської області, з урахуванням відмови у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, дійшов висновку про можливість в межах позовного провадження стягнути суму заборгованості за договором з відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство.
Однак, колегія суддів апеляційного господарського суду з даними висновками суду не може погодитись, виходячи з наступного.
Верховний Суд неодноразово зауважував, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №918/420/16, постанови Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 22.09.2021 у справі №911/2043/20, від 23.09.2021 у справі №904/4455/19).
Провадження у справі про банкрутство, на відміну від позовного, призначенням якого є визначення та задоволення індивідуальних вимог кредиторів, одним із завдань має задоволення сукупності вимог кредиторів неплатоспроможним боржником. При цьому обов`язковим завданням провадження у справі про банкрутство є справедливе задоволення усієї сукупності вимог кредиторів в порядку черговості встановленому законом. Тому провадження у справах про банкрутство об`єктивно формується на засадах конкуренції кредиторів.
Тобто призначення провадження у справі про банкрутство полягає у збалансуванні реалізації прав та законних інтересів учасників справи. Досягнення цієї мети є можливим за умови гарантування: 1) охорони інтересів кредиторів від протизаконних дій інших кредиторів; 2) охорони інтересів кредиторів від недобросовісних дій боржника; 3) охорони боржника від протизаконних дій кредиторів.
Раціональність механізму конкурсної процедури полягає саме в тому, що вона надає інструментарій для узгодження прав та інтересів усіх кредиторів, а також забезпечує взаємні права та інтереси сукупності кредиторів і боржника. При цьому інструментом гарантування прав кожного із сукупності кредиторів є принцип конкурсного імунітету, за яким кредитор не має права задовольнити свої вимоги до боржника інакше, як в межах відкритого провадження у справі про банкрутство. Кредитори можуть задовольнити свої вимоги за правилами конкретної конкурсної процедури (такий висновок викладено у постановах судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2019 у справі №910/9535/18, від 09.09.2021 у справі №916/4644/15 та від 13.04.2023 у справі №910/21981/16).
Згідно ч. 14 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство пред`явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися лише у порядку передбаченому цим Кодексом, та в межах провадження у справі про банкрутство. 
Частинами 1, 3, 6 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства унормовано, що конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Майнові вимоги кредиторів до боржника мають бути виражені в національній валюті України і заявлені до господарського суду в порядку, встановленим цією статтею. Заява кредитора, в тому рахунку має містити розмір вимог кредитора до боржника з окремим зазначенням суми неустойки (штрафу, пені), виклад обставин, що підтверджують вимоги до боржника та їх обґрунтування, відомості про наявність заставного майна боржника, яке є забезпеченням вимог, документи, що підтверджують грошові вимоги до боржника, докази сплати судового збору, надсилання заяви боржнику і розпоряднику майна. Заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні.
Статтею 64 Кодексу України з процедур банкрутства унормовано черговість задоволення вимог кредиторів. Відповідно до положень цієї статті та ч. 2 ст. 47 цього Кодексу вимоги кредитора про погашення заборгованості зі сплати неустойки (пені, штрафу) задовольняються в шосту чергу. Вимоги кожної наступної черги задовольняються у міру надходження на рахунок коштів від продажу майна банкрута після повного задоволення вимог попередньої черги, крім випадків, установлених цим Кодексом.
Тлумачення частини 14 ст. 39, статей 45, 64 Кодексу України з процедур банкрутства дає підстави для висновку про те, що пред`явлення конкурсним кредитором вимог до боржника є його обов`язком, а задоволення таких вимог може здійснюватися лише у порядку, передбаченому цим Кодексом, та в межах провадження у справі про банкрутство. 
Це виключає "паралельність" двох проваджень і прийняття двох судових рішень за вимогами кредитора з аналогічним предметом і з аналогічних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого ч. 1 ст. 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна. За результатами попереднього засідання господарський суд постановляє ухвалу в якій зазначаються: розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, що вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів; розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів. Розпорядник майна за результатами попереднього засідання вносить до реєстру вимог кредиторів відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, наявність права вирішального голосу в представницьких органах кредиторів, черговість задоволення кожної вимоги. Неустойка (штраф, пеня) враховується в реєстрі вимог кредиторів окремо від основних зобов`язань у шосту чергу. Погашення неустойки (штрафу, пені) у справі про банкрутство можливе лише в ліквідаційній процедурі.
Ухвала попереднього засідання за результатами розгляду грошових вимог кредиторів є формою судового рішення про повне або часткове визнання або відмову у визнанні грошових вимог кредитора до боржника та підставою для задоволення (погашення) визнаних грошових вимог у порядку передбаченому Кодексом України з процедур банкрутства.
Як встановлено судом на підставі долучених відповідачем до клопотання про зупинення провадження у справі та наявних у справі доказів, на виконання вищенаведених приписів КУзПБ ТОВ "НВК "Техімпекс" у межах встановлених цим кодексом строків звернулось до господарського суду Київської області у справі №911/1755/22 про банкрутство ТОВ "ВАК "Нова Технологія" із заявою від 18.11.2022 року №1014/11-22 з грошовими вимогами до боржника, в якій, серед іншого, кредитором також заявлено про визнання його кредиторських вимог на суму 20601274,68 грн., які ґрунтуються зокрема на наступних доказах: 
- Договір про надання робіт №21/14 від 01.07.2014 року; 
- Додаткова угода від 07.07.2014 року до Договору про надання робіт №21/14 від 01.07.2014 року; 
- довідка про вартість виконаних будівельних робіт від 30.12.2019 року; 
- акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2019 року на суму 930 410,78 грн.; 
- акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2019 року на суму 19 670 863,90 грн. 
Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.12.2022 у справі №911/1755/22 вищевказану заяву ТОВ "НВК "Техімпекс" прийнято до розгляду. 
Колегією суддів встановлено, що заявлені у позовному провадженні у справі №911/1755/22(911/1089/21) вимоги ТОВ "НВК "Техімпекс" ґрунтуються на тих самих доказах, що і частина вимог, які заявлені останнім у якості кредиторських у справі про банкрутство відповідача. 
Крім того, зі змісту позовної заяви у справі №911/1755/22(911/1089/21) та кредиторської заяви у справі №911/1755/22 апеляційним судом встановлено фактичну відповідність розміру заборгованості ТОВ "ВАК "Нова Технологія" перед ТОВ "НВК "Техімпекс" за Договором про надання робіт №21/14 від 01.07.2014 року, заявлених у позовному провадженні, із розміром вимог кредитора у справі про банкрутство.
Відтак, предмет, підстави та розмір вимог кредитора до боржника у двох паралельних провадженнях є аналогічними.
З приводу порядку задоволення майнових (грошових) конкурсних вимог до боржника у справі позовного провадження, що розглядається в межах справи про банкрутство відповідача апеляційний господарський суд в даному випадку звертається до правої позиції Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, викладеної у постанові від 23.09.2021 у справі №904/4455/19, яка в подальшому також знайшла своє відображення у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 30.11.2021 у справі №910/638/20(925/184/20), згідно якої відповідно до положень ч. 14 ст. 39, статей 45, 47 Кодексу України з процедур банкрутства не допускається інше, ніж у порядку передбаченому цим Кодексом, та в межах провадження у справі про банкрутство пред`явлення конкурсними кредиторами вимог до боржника та їх задоволення.
Тобто, аналіз наведених положень КУзПБ свідчить, що прийняття судового рішення про визнання кредиторських вимог конкурсного кредитора є пріоритетним по відношенню до позовного провадження у справі про стягнення такої заборгованості. 
При цьому, провадження у справі за позовом про стягнення заборгованості складом суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, має бути зупинене на підставі п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України до вирішення у справі про банкрутство питання щодо визнання кредиторських вимог конкурсного кредитора і прийняття з цього приводу судового рішення. Після прийняття у справі про банкрутство судового рішення щодо розгляду кредиторських вимог провадження у справі за позовом про стягнення заборгованості підлягає поновленню і закриттю на підставі п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України. Якщо на момент отримання матеріалів справи позовного провадження про стягнення заборгованості, направлених в справу про банкрутство на підставі ч. 3 ст. 7 КУзПБ, у справі про банкрутство вже прийняте судове рішення щодо розгляду кредиторських вимог конкурсного кредитора, то провадження у справі за таким позовом підлягає закриттю судом у провадженні якого знаходиться справа про банкрутство на тій же підставі.
Отже, судова колегія апеляційного господарського суду наголошує, що приймаючи таку справу за позовом з майновими (грошовими) вимогами до боржника, господарський суд, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, з`ясовує питання щодо заявлення позивачем кредиторських вимог відповідно до ч. 1 ст. 45 КУзПБ та, якщо таку заяву подано позивачем до завершення розгляду позовних вимог, господарський суд має зупинити провадження у справі за позовом з майновими (грошовими) вимогами до боржника на підставі пункту 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України до набрання законної сили ухвалою суду за результатами розгляду конкурсних вимог такого позивача в порядку КУзПБ. За відсутності такого звернення та прийняття його до розгляду суд не має підстав для зупинення позовного провадження.
Після постановлення господарським судом ухвали за результатами розгляду таких вимог позовне провадження у справі з майновими (грошовими) вимогами до боржника, що розглядається в межах справи про банкрутство, підлягає закриттю повністю або в частині на підставі п.2 ч.1 ст.175, п.3 ч.1 ст.231 ГПК України у випадку тотожності суб`єктного складу, предмета і підстав позову.
Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Як встановлено судом апеляційної інстанції, ані на дату прийняття судом справи №911/1089/21 для розгляду в межах провадження у справі №911/1755/22 про банкрутство ТОВ "ВАК "Нова Технологія" (12.01.2023 року), ані на дату прийняття оскаржуваного наразі рішення суду (15.03.2023 року) заявлені у листопаді 2022 року кредиторські вимоги ТОВ "НВК "Техімпекс" до ТОВ "ВАК "Нова технологія" у попередньому засіданні господарським судом Київської області у справі про банкрутство не розглянуто.
Таким чином, за висновками колегії суддів, відмовивши у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі №911/1755/22 (911/1089/21) до вирішення питання про визнання кредиторських вимог ТОВ "НВК "Техімпекс" у справі №911/1755/22 та прийнявши оскаржуване рішення по суті заявлених позивачем вимог, судом першої інстанції порушено вимоги ч.14 ст.39, статей 45,47 КУзПБ, а також залишено поза увагою висновки про застосування норм права, викладені у постанові Судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.09.2021 року у справі №904/4455/19, які підлягали застосуванню у даному випадку до спірних правовідносин, що виникли між сторонами справи.
На вказані обставини місцевий господарський суд уваги не звернув, дійсних обставин, що мають значення для справи, не з`ясував, а також не дотримався вимог ГПК України та Кодексу України з процедур банкрутства, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку як про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, так з рештою і про можливість розгляду позовної заяви ТОВ "НВК "Техімпекс" по суті заявлених ним вимог.
Отже, наведене свідчить як про порушення господарським судом Київської області норм процесуального права, так і про неправильне застосуванням норм матеріального права, що в свою чергу, є підставою для скасування такого рішення в апеляційному порядку. 
Відповідно до статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Згідно з приписами частини першої статті 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
Метою апеляційного перегляду справи є перевірка правильності й законності рішення суду першої інстанції, а способом досягнення цієї мети - розгляд справи повторно. (Близька за змістом правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 29.07.2021 у справі № 904/3526/20, від 09.02.2022 у справі № 17/169-07, від 02.06.2022 у справі №905/1732/20, від 07.06.2022 у справі №922/605/15, від 08.11.2022 у справі №922/2315/16, від 29.11.2022 у справі №15/81, від 31.01.2023 у справі №903/64/22, від 28.02.2023 у справі №914/1661/20).
Отже, користуючись правами суду першої інстанції, в межах повноважень, наданих апеляційному господарському суду процесуальним законом, з метою здійснення апеляційного перегляду та дотримання принципів справедливості та балансу інтересів, суд апеляційної інстанції має дослідити всі наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності з наданням їм належної правової оцінки, тобто розглянути справу повторно.
Як встановлено судом та зазначено вище, заявлені ТОВ "НВК "Техімпекс" у позовному провадженні вимоги ґрунтуються на тих самих доказах, що і частина вимог, які заявлені останнім у якості кредиторських у справі про банкрутство відповідача, тобто предмет, підстави та розмір вимог кредитора до боржника у двох паралельних провадженнях є аналогічними.
При цьому, станом дату проведення судового засідання суду апеляційної інстанції (19.12.2023 року) кредиторські вимоги ТОВ "НВК "Техімпекс" до ТОВ "ВАК "Нова технологія" у попередньому засіданні господарським судом Київської області у справі про банкрутство не розглянуто та згідно ухвали від 08.11.2023 таку заяву та попереднє засідання суду відкладено на 14.02.2024.
Згідно ч. 4 ст. 7 КУзПБ у разі якщо господарський суд, розглядаючи в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) спір про стягнення з боржника грошових коштів, встановить, що позивачем у такому спорі подано у справі про банкрутство (неплатоспроможність) боржника заяву з грошовими вимогами до боржника, господарський суд залишає такий позов без розгляду.
Отже, враховуючи звернення ТОВ "НВК "Техімпекс" з кредиторськими вимогами до боржника у справі про банкрутство та незважаючи на результати розгляду такої заяви, беручи до уваги аналогічність предмету і підстав вимог ТОВ "НВК "Техімпекс" до ТОВ "ВАК "Нова Технологія" як у позовному провадженні у справі №911/1755/22(911/1089/21), так і в процедурі банкрутства ТОВ "ВАК "Нова Технологія" у справі №911/1755/22, з метою виключення "паралельності" двох проваджень і прийняття двох судових рішень за вимогами конкурсного кредитора з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, судова колегія дійшла висновку про наявність підстав для залишення позову у справі №911/1755/22(911/1089/21) без розгляду на підставі ч. 4 ст. 7 КУзПБ.
Приймаючи рішення про залишення позову без розгляду, апеляційним судом враховано, що КУзПБ було доповнено зазначеною нормою на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 20.03.2023 №2971-IX, який набрав законної сили лише 15.04.2023, тобто станом на дату прийняття оскаржуваного рішення КУзПБ такої норми не містив. 
Однак, в силу положень ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
При цьому, під негайною дією норми права в часі слід розуміти поширення дії нової норми на ті правові наслідки, які хоча й випливають з юридичних фактів, що виникли під час чинності попередньої норми, проте настають після набрання чинності новою нормою. Таке розуміння негайної дії норми права відображено в нормах процесуальних кодексів, зокрема в частині третій статті 3 ГПК України, яка передбачає, що судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. Отже, у разі негайної дії норми права застосовується норма, яка була чинною на момент здійснення відповідної процесуальної дії (висновок міститься у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.05.2020 у справі №Б8/180-10).
Таким чином, оскільки апеляційним судом скасовано рішення місцевого господарського суду не з підстав незастосування ним ч. 4 ст. 7 КУзПБ, а з інших мотивів, то, розглядаючи повторно дану справу та користуючись правами суду першої інстанції, судова колегія дійшла висновку про можливість застосування в даному випадку судом апеляційної інстанції цієї норми, як такої, що станом на дату проведення судового засіданні (19.12.2023 року) вже набрала законної сили і є чинною та яка за своєю суттю регулює процесуальні дії суду у разі встановлення ним факту подання позивачем у справі позовного провадження заяви з грошовими вимогами до боржника у справі про його банкрутство.
Отже, оскільки встановлені судом в даній постанові обставини є самостійною та достатньою підставою для скасування оскаржуваного судового рішення та залишення позову без розгляду, апеляційний господарський суд не вважає за необхідне здійснювати правову оцінку обставин справи та доводів скаржника стосовно правомірності висновків суду по суті заявлених вимог, оскільки це не впливає на результат розгляду даної справи.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.
В силу положень ст. 278 ГПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку із залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 226 та 231 цього Кодексу.
Згідно п.3 ч. 1 ст. 226 ГПК України, суд залишає позов без розгляду, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав;
Враховуючи викладене, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення прийнято судом з порушеннями норм права при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, судом не застосовано закон, який підлягав застосуванню, а також не враховано висновків Верховного Суду про застосування норм права, які підлягали застосуванню у даному випадку до спірних правовідносин, що виникли між сторонами справи, а відтак, виходячи з вимог прохальної частини апеляційної скарги, наявні правові підстави для її часткового задоволення, скасування оскаржуваного рішення і залишення позову ТОВ "НВК "Техімпекс" без розгляду.
Крім того, 08.09.2023 року відповідачем у відповідності до ч.8 ст.129 ГПК України, тобто до закінчення судових дебатів, подано заяву про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, докази понесення та остаточний розмір яких відповідач зобов`язався подати протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення у даній справі. 
Отже, питання розподілу судових витрат відповідача, пов`язаних з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, буде вирішено судом у додатковому рішенні після надання позивачем відповідних доказів.
Керуючись статтями 269, 270, 273, 275, 278, 281-284 ГПК України та Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо аграрна компанія "Нова технологія" на рішення Господарського суду Київської області від 15.03.2023 року у справі №911/1755/22(911/1089/21) задовольнити частково.
2.Рішення Господарського суду Київської області від 15.03.2023 року у справі №911/1755/22(911/1089/21) скасувати.
3.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Техімпекс" залишити без розгляду.
4.Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.
5.Матеріали справи повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, строки та випадках, передбачених ст.ст. 286-291 ГПК України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.
Повний текст постанови підписано 09.01.2024 року після виходу суддів Копитової О.С. та Остапенка О.М. з відпустки.
Головуючий суддя                                                            О.М. Остапенко 

Судді                                                                                О.С. Копитова

                                                                                Б.М. Поляков