ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
24 січня2024 року
м. Київ
 
справа № 362/1426/17
 
провадження № 61-6117 св 23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Луспеника Д. Д., Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Сакари Н. Ю.,                           Шиповича В. В.,
 
учасники справи:
позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ; 
відповідачі:  ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Колейчик Володимир Вікторович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Прокопенко Леся Володимирівна, товариство з обмеженою відповідальністю «Гараздінвестбуд», товариство з обмеженою відповідальністю «Гаразд фінанси»; треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Міністерство юстиції України,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 23 лютого 2023 року у складі колегії суддів: Шкоріної О. І., Поливач Л. Д., Стрижеуса А. М.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.              Описова частина 
 
Короткий зміст позовних вимог та рішень судів першої та апеляційної інстанцій
 
У березні 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Колейчика В. В., приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л. В., товариства з обмеженою відповідальністю «Гараздінвестбуд» (далі - ТОВ «Гараздінвестбуд»), товариства з обмеженою відповідальністю «Гаразд фінанси» (далі - ТОВ «Гаразд фінанси»), треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Міністерство юстиції України, про визнання договорів недійсними.
 
Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 28 жовтня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено.
 
Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ОСОБА_1 09 січня 2023 року подала до апеляційного суду скаргу на рішення суду першої інстанції та порушила питання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 лютого 2023 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 28 жовтня 2021 року.
 
Ухвала мотивована тим, що оскільки з дня складення повного тексту рішення районного суду минуло більше одного року, про розгляд справи районним судом позивачці було відомо, адже саме вона ініціювала провадження у справі, проте не скористалася своїми процесуальними правами, не проявила належної обачності у захисті своїх прав та не цікавилася станом відомого їй судового провадження, зокрема результатами розгляду свого позову, доказів на підтвердження виникнення обставин непереборної сили, що стали перешкодою для своєчасного подання апеляційної скарги, апелянтом не надано.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 23 лютого 2023 року, в якій просить скасувати ухвалу апеляційного суду, поновити строк на апеляційне оскарження, відкрити апеляційне провадження, справу направити до апеляційного суду, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням апеляційним судом норм процесуального права.

 
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В., Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О. від 12 червня 2023 року касаційне провадження у справі відкрито, витребувано цивільну справу № 362/1426/17 із Обухівського районного суду Київської області.
 
У липні 2023 року справа надійшла до Верховного Суду. 
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В., Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О. від 21 листопада 2023 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
 
Згідно з протоколом автоматизованого визначення складу колегії суддів                                      від 23 листопада 2023 року, судді, які входять до складу колегії: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Гулейков І. Ю., Олійник А. С., Погрібний С. О.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В., Білоконь О. В., Гулейкова І. Ю., Олійник А. С.,                     Погрібного С. О. від 29 листопада 2023 року заяву ОСОБА_7 про самовідвід задоволено. Відведено суддю Білоконь О. В. від участі у розгляді справи № 362/1426/17. Справу передано для проведення повторного автоматизованого розподілу.
 
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 листопада 2023 року судді, які входять до складу колегії: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейков І. Ю., Олійник А. С., Погрібний С. О., Шипович В. В. 
 
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 січня 2024 року справу передано судді-доповідачеві Осіяну О. М.;  судді, які входять до складу колегії: Синельникова Є. В., Луспеник Д. Д.,                                   Сакара Н. Ю., Шипович В. В.,
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
Касаційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що наведені нею підстави для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження є достатньо поважними, оскільки нею додані докази на підтвердження дати отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції та докази на підтвердження порушення судом першої інстанції порядку вручення копії судового рішення, передбаченого статтею 272 ЦПК України та порядку його оприлюднення, тому апеляційний суд мав достатні підстави для визнання поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження.
 
Відзив на касаційну скаргу не надійшов. 
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
У березні 2017 року ОСОБА_1 , ОСОБА_8 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Колейчика В. В., приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л. В., ТОВ «Гараздінвестбуд», ТОВ «Гаразд фінанси», треті особи: ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , Міністерство юстиції України, про визнання договорів недійсними.
 
28 жовтня 2021 року Обухівським районним судом Київської області ухвалено рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_8 
 
24 січня 2022 року Обухівський районний суд Київської області надіслав копію повного тексту рішення суду учасникам справи, зокрема, і на поштову адресу позивачки ОСОБА_1 
 
09 січня 2023 року позивачка ОСОБА_1 подала через засоби поштового зв`язку апеляційну скаргу на рішення Обухівського районного суду Київської області                       від 28 жовтня 2021 року.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 лютого 2023 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 28 жовтня 2021 року з тих мотивів, що з дня складення повного тексту рішення районного суду минуло більше одного року, про розгляд справи судом першої інстанції позивачці було відомо, позивачка не скористалася своїми процесуальними правами, не проявиланалежної обачності у захисті своїх прав та не цікавилася станом відомого їй судового провадження, зокрема результатами розгляду свого позову, доказів на підтвердження виникнення обставин непереборної сили, що стали перешкодою для своєчасного подання апеляційної скарги, апелянтом не надано.
 
2.              Мотивувальна частина 
 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
Згідно абзацу другого частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до вимог статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
 
Частиною першою статті 402 ЦПК України передбачено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам ухвала апеляційного суду не відповідає.
 
Згідно зі статтею 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
 
Статтею 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
 
Відповідно до статті 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
 
Згідно з частиною першою статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина перша статті 354 ЦПК України).
 
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
 
Частиною третьою статті 354 ЦПК України передбачено, що строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
 
Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.
 
Апеляційний суд, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, виходив із наявності підстав передбачених частиною другою статті 358 ЦПК України (сплив одного року з дня складання повного тексту судового рішення), відсутність доказів на підтвердження виникнення обставин непереборної сили, що стали перешкодою для своєчасного подання апеляційної скарги. Крім того, апеляційний суд вказував, що саме по собі посилання апелянта на неотримання копії рішення після його складення не може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складання повного тексту рішення суду.
 
Водночас з такими висновками Верховний Суд не погоджується та вважає їх передчасними, оскільки встановлення дати складення повного тексту судового рішення має вирішальне значення для правильного обрахунку строку для оскарження судового рішення, в день постановлення якого в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини такого судового рішення.
 
За змістом частини одинадцятої статті 272 ЦПК України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
 
Згідно із підпунктом 15.14. пункту 15 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи суд вручає судові рішення в паперовій формі.
 
Відповідно до частини шостої статті 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
 
День належного вручення копії судового рішення може бути встановлений з відповідної' відмітки на поштовому повідомленні або розписки про отримання копії судового рішення.
 
Суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, не встановив дату складання повного тексту рішення суду першої інстанції та дату вручення повного тексту оскаржуваного рішення суду першої інстанції стороні, яка не була присутньою при його постановленні.
 
У повному тексті рішення Обухівського районного суду Київської області, ухваленого 28 жовтня 2021 року, не вказано дати складання повного тексту судового рішення.
 
У матеріалах справи наявний супровідний лист Обухівського районного суду Київської області, датований 24 січня 2022 року, про направлення сторонам у справі копії повного тексту рішення суду від 28 жовтня 2021 року, проте це не може бути підтвердженням дати отримання ОСОБА_1 копії вказаного судового рішення, оскільки матеріали справи не містять ані повідомлення про вручення поштового відправлення, ані конверта, який мав повернутися на адресу суду у випадку невручення кореспонденції.
 
Також поза увагою апеляційного суду залишилося те, що згідно з частиною другою статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.
 
Згідно з інформацією із Єдиного державного реєстру судових рішень повний текст рішення, ухваленого 28 жовтня 2021 року, Обухівський районний суд Київської області надіслав до реєстру лише 20 січня 2022 року, яке зареєстровано 21 січня 2022 року, а оприлюднено 24 січня 2022 року.
 
Отже, оскільки повний текст рішення від 28 жовтня 2021 року відповідно до матеріалів справи виготовлений не пізніше 20 січня 2022 року, а із апеляційної скаргою на це рішення ОСОБА_1 звернулася до апеляційного суду 09 січня                   2023 року, тому у суду апеляційної інстанції були відсутні обґрунтовані підстави для висновку, що апеляційна скарга подана за межами річного строку з дня складання повного тексту оскаржуваного судового рішення, оскільки конкретна дата складання повного тексту судового рішення не встановлена. За цих обставин відсутні підстави вважати, що апеляційним судом правильно застосовані норми частини другої статті 358 ЦПК України.
 
Наведеним підтверджуються доводи касаційної скарги про те, що оскаржувана ухвала апеляційного суду прийнята з порушенням норм процесуального права, що є підставою для її скасування та направлення справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
 
Під час нового розгляду вирішуючи питання про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, суду необхідно перевірити матеріали справи, які б могли вказувати на дату складання повного тексту оскаржуваного судового рішення, оцінити в сукупності відомості, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень, про дату оприлюднення судового рішення та дату направлення повного тексту судового рішення учасникам справи, а також інші відомості, які мають значення для правильного вирішення питання про початок перебігу строку на апеляційне оскарження.
 
Визначивши дату початку відліку строку на апеляційне оскарження, апеляційному суду належить надати оцінку наведеним заявницею обставинам на предмет наявності поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, встановити, чи є такий строк значним, та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з урахуванням балансу суспільного та приватного інтересу. За результатами оцінки цих обставин вирішити питання наявності чи відсутності підстав для поновлення процесуального строку.
 
Верховний Суд звертає увагу, що будь-які недоліки у роботі суду, як то несвоєчасне складання повного тексту судового рішення, несвоєчасне направлення повного тексту судового рішення учасникам справи не повинно тлумачитись на шкоду праву учасників процесу на доступ до правосуддя, у тому числі і праву на апеляційне оскарження.
 
Частиною шостою статті 411 ЦПК України передбачено, що підставою для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.
 
Частинами третьою, четвертою статті 406 ЦПК України визначено, що касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції. У випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.
 
Зважаючи на наведене та враховуючи, що апеляційний суд, постановляючи судове рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі, неправильно застосував норми процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постановлена ухвала суду апеляційної' інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження скасуванню з направленням справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду. 
 
Щодо розподілу судових витрат
 
У частині тринадцятій статті 141 ЦПК України зазначено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
 
З урахуванням приписів цієї норми права підстави для розподілу судових витрат на цій стадії розгляду спору не встановлені.
 
Керуючись статтями 406, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
 
Ухвалу Київського апеляційного суду від 23 лютого 2023 року скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                    Є. В. Синельников
 
Судді:                                                                                     Д. Д. Луспеник
 
О. М. Осіян
 
                                                                                              Н. Ю. Сакара
 
В. В. Шипович