П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

10 січня 2024 р.	м. Одеса	Справа № 400/10969/23	

Перша інстанція: суддя Біоносенко В. В.,
повний текст судового рішення
складено 18.10.2023, м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді –	Кравченка К.В.,	
судді –	Джабурія О.В.,	
судді –	Вербицької Н.В.,	

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Мозжеріна Ю.С. в інтересах ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:
У вересні 2023 року адвокат Мозжерін Ю.С. в інтересах ОСОБА_1 (надалі – позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом Головного управління Національної поліції в Миколаївській області з такими вимогами:
- визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Миколаївській області у зарахуванні пільгової вислуги років позивачу, до його календарної вислуги років та до стажу служби в поліції; 
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Миколаївській області здійснити перерахунок та зарахувати ОСОБА_1 , відповідно до ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та п.3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб» до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за періоди з 26.07.2006-18.01.2008, 18.01.2008-18.05.2010, 18.05.2010-27-07.2011 у загальній кількості 02 роки, 06 місяців, 00 дні.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що проходив службу в органах внутрішніх справ в період з 01.09.2002 року по 06.11.2015 року, а з 07.11.2015 року по теперішній час в органах Національної поліції. У серпні 2023 року позивач звернувся через свого представника до відповідача з приводу зарахування у календарну вислугу років пільгову вислугу років періодів роботи на посадах оперуповноваженого та начальника карного розшуку з 26.07.2006-18.01.2008, 18.01.2008-18.05.2010, 18.05.2010-27.07.2011 з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби. 25.08.2023 року відповідач відмовив у задоволенні зазначеної заяви, пославшись на те, що законодавством зазначене не передбачено. 
Не погоджуюсь з такою відмовою, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 18.10.2023 відмовлено в задоволенні позовних вимог.
Не погоджуючись з таким рішенням, адвокат Мозжерін Ю.С. в інтересах відповідача подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 01.09.2002 року по 06.11.2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ, а з 07.11.2015 року в Національній поліції.
На час звернення до суду, ОСОБА_1 перебував на посаді заступника начальника Головного управління – начальника кримінальної поліції ГУНП в Миколаївській області.
21.08.2023 року представник позивача звернувся до ГУНП в Миколаївській області з заявою про зарахування до календарної вислуги років ОСОБА_1 , пільгової вислуги років за період проходження служби з 26.07.2006-18.01.2008, 18.01.2008-18.05.2010, 18.05.2010-27.07.2011 на посадах у карному розшуку.
25.08.2023 року ГУНП в Миколаївській області відмовило ОСОБА_1 в зарахуванні у календарну вислугу років пільгову, посилаючись на відсутність для цього правових підстав. 
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що на час виникнення спірних відносин законодавство не передбачає врахування вислуги років обрахованою у пільговому обчисленні для призначення пенсії, а вислуги років позивача у календарному обчисленні недостатньо для призначення йому пенсії, а тому відповідач правомірно відмовив у задоволенні заяви представника про зарахування пільгової вислуги років у календарну вислугу років.
Обсяг нормативно-правового регулювання, яке підлягає застосуванню при вирішені даного спору, полягає в наступному.
Відповідно до п. «а» ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (надалі - Закон №2262-XII), пенсія за вислугу років призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж", "з" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.
Відповідно до ст.17-1 Закону №2262-XII порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб» визначає перелік випадків, коли вислуга років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах.
В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилається на положення підпункту «в» пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393, які діяли протягом 2001-2011 років, і передбачали, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця, зокрема, час проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у підрозділах карного розшуку за переліком посад і умовами, що визначаються Міністром внутрішніх справ.
Слід зазначити, що постановою Кабінету Міністрів України №119 від 16.02.2022 року були внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393, відповідно до яких абзац перший пункт 3 цієї постанови був викладений в такій редакції: «До вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах:»
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що для призначення пенсії за вислугу років за Законом №2262-ХІІ календарна вислуга років могла бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку № 393 в редакції, яка діяла до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України №119 від 16.02.2022 року, і передбачала можливість зарахування пільгової вислуги саме для призначенням пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови. Однак після таких змін, пільгова вислуга може зараховуватися лише для визначення розміру пенсії.
Суд першої інстанції цілком обґрунтовано послався на висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 31.08.2023 року у справі №200/4951/22, а саме:
«…- підпунктом «а» пункту 3 Порядку №393 (у редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України №119 від 16 лютого 2022 року) було передбачено, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції;
- водночас, відповідно до підпункту «а» пункту 3 Порядку №393 (у редакції, чинній на дату звільнення, 27 червня 2022 року, та дату звернення позивача із заявою до ГУНП в Донецькій області щодо оформлення та подання необхідних документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області для призначення пенсії, 1 листопада 2022 року) до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах (пункт 3 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України №119 від 16 лютого 2022 року): один місяць служби за три місяці: час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції;
- тому, для призначення пенсії за вислугу років за Законом № 2262-ХІІ календарна вислуга років могла бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393 в редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України №119 від 16 лютого 2022 року.
Враховуючи те, що станом на дату звернення позивача (1 листопада 2022 року) із заявою до ГУНП в Донецькій області щодо оформлення та подання необхідних документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області для призначення пенсії за вислугу років за Законом №2262-ХІІ діяла нова редакція підпункту «а» пункту 3 Порядку №393, то суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для зарахування на пільгових умовах позивачу час проходження служби, протягом якого він брав участь в антитерористичній операції, до вислуги років для призначення пенсій, оскільки такий період враховується тільки для визначення розміру пенсії…».
Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Виходячи з наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що на теперішній час законодавство не передбачає врахування вислуги років обрахованою у пільговому обчисленні для призначення пенсії, а вислуги років позивача у календарному обчисленні недостатньо для призначення йому пенсії, в зв`язку із чим відповідач правомірно відмовив у задоволенні заяви представника про зарахування пільгової вислуги років у календарну вислугу років.
Також суд першої інстанції з посиланням на положенням ст.78 Закону України «Про Національну поліцію» вірно зазначив, що даним законом не передбачено пільгового обрахування стажу роботи в поліції, і оскільки на даний час Кабінетом Міністрів України не прийнято відповідного Порядку обчислення вислуги років у поліції, то до спірних правовідносин підлягають застосуванню чинні положення постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1992 року, які передбачають врахування вислуги років, обрахованої на пільгових умовах, лише для визначення розміру пенсії. 
Оцінюючи викладене в сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до статті 316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд, –

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу адвоката Мозжеріна Ю.С. в інтересах ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2023 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий суддя 		К.В. Кравченко	
Судді	  	О.В. Джабурія    Н.В. Вербицька