ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року 
м. Черкаси   

Справа № 712/5370/23		
Провадження № 22-ц/821/399/24		
категорія: 304070000 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Василенко Л. І.,
суддів: Бородійчука В. Г., Карпенко О. В.,
секретаря - Ярошенка Б. М.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач -  комунальне підприємство «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради,
треті особи:  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_1  - адвоката Гончара Сергія Миколайовича на рішення Соснівського  районного суду м. Черкаси від 12 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7  про зобов`язання вчинити дії, у складі головуючої судді Романенко В. А.,

в с т а н о в и в :

Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернулась в суд із даним позовом.
Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 02.08.2019, посвідченого державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори Починок Ю.В., вона, ОСОБА_1 , придбала у власність земельну ділянку площею 0,0378 га, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , з кадастровим номером 7110136700:04:027:0070, цільове призначення -для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).
Зазначена земельна ділянка утворилася внаслідок поділу спадщини згідно договору про поділ спадщини від 28.12.2018, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Сопільняк А. О., за яким ОСОБА_3 та ОСОБА_8 (особа, яка продала земельну ділянку позивачці) домовилися про поділ спадщини після смерті ОСОБА_9 таким чином, що ОСОБА_3 отримала у власність 33/50 частин житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 та 27/100 частин земельної ділянки площею 0,0517 га, розташованої за цією ж адресою, призначеної для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а ОСОБА_8 отримала у власність 73/100 частки вказаної земельної ділянки.
Тобто, спадкоємці поділили між собою спадщину таким чином, що із частини житлового будинку та земельної ділянки ОСОБА_3 дісталася уся належна спадкодавцеві частка житлового будинку, проте менша частка земельної ділянки, а ОСОБА_8 дісталася більша частка земельної ділянки. Цій земельній ділянці в подальшому, було присвоєно кадастровий номер 7110136700:04:027:0070, яку ОСОБА_8 і відчужила позивачці. Тобто, позивачка володіє земельною ділянкою, яка раніше входила до складу єдиної земельної ділянки (кадастровий номер 7110136700:04:027:0018), призначеної для обслуговування 33/50 частин житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 .
На придбаній земельній ділянці вона вирішила розпочати будівництво житлового будинку і наказом Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради від 26.09.2019 № 3047-а надано адресу АДРЕСА_3 об`єкту будівництва: житловому будинку, замовником визначено ОСОБА_1 .
Із 02.09.2019 вона має укладений із КП «Черкасиводоканал» договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення, їй надходять рахунки на оплату цих послуг.
Вона звернулася до КП «Черкасиводоканал» за отриманням технічних умов на приєднання до централізованих систем водопостачання та водовідведення. 11.08.2021 за № 179 їй було надано технічні умови, відповідно до розділу І яких, водопостачання передбачене за існуючою схемою, а розділ II передбачає, що підключення каналізації необхідно здійснити до самопливної вуличної каналізаційної мережі по АДРЕСА_1 .
Зваживши усі обставини, вона дійшла висновку про те, що таке підключення є для неї занадто витратним, і такі трудові та грошові витрати є зайвими з огляду на те, що під поверхнею належної їй на праві власності земельної ділянки пролягає система водовідведення, створена раніше власниками житлових будинків по вулиці Гоголя у м. Черкаси (будинків НОМЕР_1 і НОМЕР_5 ), яка у свою чергу приєднана до централізованої системи водовідведення по вул. Гоголя . На її земельній ділянці знаходиться колодязь зливної каналізації, по суті вона має право на пряме підключення до нього, проте з технічної точки зору це для неї в край незручно, оскільки рівень земельної ділянки в місці, де зведено об`єкт будівництва (житловий будинок) є нижчим за рівень, де знаходиться колодязь, тому з технічної точки зору реалізувати такий проект приєднання будинку до системи водовідведення є неможливим. 
Зазначає, що вона звернулася до сусіда, власника будинку по АДРЕСА_5 ОСОБА_2 із проханням підключитися до мережі каналізації (системи водовідведення) через колодязь, розташований у його дворі (на земельній ділянці, що перебуває в його користуванні як власника будинку). Водночас звернулася до КП «Черкасиводоканал» щодо зміни технічних умов на приєднання до централізованих систем водовідведення.
У КП «Черкасиводоканал» їй пояснили, нібито система водовідведення, що проходить її та сусідніми земельними ділянками, є «приватною каналізаційною мережею», а тому нібито їй необхідна згода усіх користувачів вказаного трубопроводу. Спочатку вона взялася за виконання цих вимог і отримала письмову згоду від ОСОБА_2 та ОСОБА_10 (власниця 17/50 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 ). Згоду відмовилася надавати ОСОБА_3 , власниця 33/50 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 .
У зв`язку із цим листами від 13.10.2021 та від 21.10.2021 КП Черкасиводоканал» відмовило у зміні технічних умов, оскільки відсутня письмова згода від усіх користувачів вказаного трубопроводу.
04.11.2022 вона звернулася до КП «Черкасиводоканал» із досудовою вимогою. У вказаному зверненні обґрунтувала, що вона також є співвласником так званої «приватної каналізаційної мережі» як власник земельної ділянки, під поверхнею якої вона проходить. Слід зазначити, що так звана «приватна каналізаційна мережа», як її називає відповідач (тобто, система водовідведення, змонтована та підключена до централізованої системи водовідведення власними зусиллями власників сусідніх будинків та земельних ділянок, в тому числі по АДРЕСА_1 ), проходила і тією земельною ділянкою, з якої при поділі утворилася земельна ділянка, власником якої є позивачка.
При цьому в досудовій вимозі вона обґрунтувала свої права та просила КП «Черкасиводоканал»: «Надати роз`яснення, яким саме чином документально оформлене право власності на приватну каналізаційну мережу по вул. Гоголя у м. Черкаси , а також кого КП «Черкасиводоканал» на сьогодні вважає власниками, у яких вона нібито повинна отримати згоду на підключення до мережі? А також надати обґрунтування, чому при підключенні до приватного колодязя ОСОБА_2 ( АДРЕСА_5 ), який надав письмову згоду, вона зобов`язана отримувати згоду в інших осіб?
Надати роз`яснення, з яких причин КП «Черкасиводоканал» не вважає її співвласником приватної каналізаційної мережі, яка проходить її земельною ділянкою і на її земельній ділянці наявний колодязь? А також надати обґрунтування, чому вона не може підключитися до приватної каналізаційної мережі за наявності усіх підстав для визнання її співвласником такої мережі? Якщо для відповіді на це питання необхідно провести обстеження її земельної ділянки - просила зв`язатися з нею і узгодити час обстеження. Якнайшвидше вжити заходів до забезпечення її послугами водовідведення, щодо яких у неї наявний із КП «Черкасиводоканал» договір і які нею оплачуються - у будь-який ефективний спосіб».
Вказує, що листом від 29.11.2022 КП «Черкасиводоканал» надало фактично «відписку», не відповівши по суті на її доводи та вимоги, а лише пославшись на те, що відповідь нібито була надана в листі від 21.10.2021 (хоча нею надавалася саме досудова вимога, із розгорнутою аргументацією та конкретними питаннями до Підприємства, натомість адресат вирішив абсолютно безпідставно послатися на недопустимість повторних звернень від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання).
Вважає, що так звана «приватна каналізаційна мережа», що проходить під поверхнею її земельної ділянки, належить їй на праві приватної власності в силу її права власності на земельну ділянку. І їй незрозуміло, чому вона не може підключитися до цієї мережі як її співвласник, адже попередній власник земельної ділянки (цілісної ділянки по АДРЕСА_1 , до її поділу між спадкоємцями) користувався цією мережею. Більше того, попередня власниця земельної ділянки була серед громадян, коштом яких було облаштовано цю каналізаційну мережу; після її смерті земельна ділянка була поділена між спадкоємцями, і кожною із новоутворених земельних ділянок проходить ця мережа, а колодязь каналізації взагалі опинився на земельній ділянці, що відійшла ОСОБА_8 (у якої земельна ділянка придбана ОСОБА_1 ). Зміна власника земельної ділянки не може призводити до того, що новий власник вже не може користуватися наявною під поверхнею його земельної ділянки каналізаційною мережею - це є абсурдно і не передбачено жодним нормативним актом.
Позицію відповідача вважає категорично протиправною, вона не зобов`язана отримувати нічиєї згоди, крім її сусіда ОСОБА_2 , через двір якого вона і бажає приєднатися до мережі водовідведення. 
Ефективним способом захисту її порушеного права вважає зобов`язання відповідача вчинити дії, а саме: змінити їй технічні умови № 179 від 11.08.2021 на приєднання до централізованих систем водопостачання та водовідведення у м. Черкаси шляхом приєднання до мережі водовідведення через колодязь, який належить ОСОБА_2 , власнику земельної ділянки по АДРЕСА_5 .
Просить зобов`язати КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради змінити ОСОБА_1 , замовнику об`єкту будівництва по АДРЕСА_3 та власниці земельної ділянки з кадастровим номером 7110136700:04:027:0070 по АДРЕСА_1 , технічні умови № 179 від 11.08.2021 на приєднання до централізованих систем водопостачання та водовідведення м. Черкаси - на приєднання до централізованої системи водовідведення через колодязь, який належить ОСОБА_2 , власникові 59/100 частин житлового будинку по АДРЕСА_5 , без надання письмової згоди інших осіб.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 грудня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.
Рішення суду мотивовано тим, що звертаючись до КП «Черкасиводоканал» ЧМР із заявою про зміну технічних умов для підключення будинку до водопровідної мережі по вул. Гоголя , позивачка повинна була у відповідності до п. 3 Розділу III Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України погодити приєднання з усіма власниками водопровідної мережі.
Натомість, така згода усіх власників водопровідної мережі по вул. Гоголя позивачем в порушення норм чинного законодавства не отримана; умови отримання технічних умов, передбачені Правилами, позивачкою не дотримані.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

11 січня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Гончар С. М., вважаючи рішення суду таким, що ухвалене при неправильному встановленні деяких обставин справи внаслідок їх хибної оцінки, висновки суду такими, що не відповідають обставинам справи, а також, що судом допущене неправильне застосування норм матеріального права, просив суд скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 грудня 2023 року , ухвалити нове рішення, яким зобов`язати КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради змінити ОСОБА_1 , замовнику об`єкту будівництва по АДРЕСА_3 та власниці земельної ділянки з кадастровим номером 7110136700:04:027:0070 по АДРЕСА_1 , технічні умови № 179 від 11.08.2021 на приєднання до централізованих систем водопостачання та водовідведення м. Черкаси -на приєднання до централізованої системи водовідведення через колодязь, до якого підключений ОСОБА_2 , власник 59/100 частин житлового будинку по АДРЕСА_5 , без надання письмової згоди третіх осіб у справі.
Апеляційну скаргу мотивував тим, що істотними обставинами справи, які були встановлені в ході судового розгляду і на які суду належно звернути увагу для правильного вирішення спору є наступні:   земельна ділянка, яка належна на праві власності ОСОБА_1  є виділеною із колишньої єдиної земельної ділянки по  АДРЕСА_1 ; мережа водовідведення (приватна каналізаційна мережа, як називає її КП «Черкасиводоканал»), споруджена коштом власників домоволодінь  АДРЕСА_1 , пролягала в тому числі під земельною ділянкою по  АДРЕСА_1 , в тому числі під земельною ділянкою  ОСОБА_1 , на якій знаходиться оглядовий колодязь, а також і труби водовідведення, зокрема, від літньої кухні, що знаходилася на цій же земельній ділянці (в ході здійснення  ОСОБА_1  будівництва - демонтована);  ОСОБА_3 користувалася мережею водовідведення через оглядовий колодязь, розташований на земельній ділянці, що була виділена ОСОБА_8 та відчужена ОСОБА_1 , на сьогодні ОСОБА_3 підключила своє домоволодіння до труби водовідведення, що пролягає по АДРЕСА_1 , в інший спосіб, таким чином маючи два варіанти підключення до мережі водовідведення, не отримуючи для цього жодних дозволів та погоджень водовідведення, - як співвласник мережі водовідведення, спорудженої коштом власників домоволодінь.
Зазначає, що не має значення, чиїм коштом було свого часу споруджено мережу водовідведення домогосподарств АДРЕСА_1 . Адже за такою логікою право власності на будь-яке майно має виключно особа, яка його створила або профінансувала його створення. Проте безумовно так не може бути. Мережа водовідведення як об`єкт речових прав не має самостійного значення (тому право власності на неї ніде і не реєструється), оскільки пролягає під поверхнею земельних ділянок і є складовою (приналежністю) кожної відповідної речі як об`єкта цивільних прав (тобто, земельних ділянок). Перехід права власності на одну із таких земельних ділянок зумовлює і перехід прав як співвласника мережі водовідведення, спорудженої приватним коштом.
Вказує, що висновок суду першої інстанції, ніби ОСОБА_1 є сторонньою по відношенню до співвласників вказаної мережі водовідведення особою є помилковим, вона є співвласником зазначеної мережі і стала таким співвласником із 02.08.2019 (дата придбання земельної ділянки). 
Вважає, що оскаржуване рішення суду суперечить завданням цивільного судочинства і по суті ув`язнює ОСОБА_1 у «водовідведенному/каналізаційному кріпацтві». Зазначене є безумовно несправедливим та порушує законні права ОСОБА_1 

31 січня 2024 року від КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому Підприємство просило суд відмовити ОСОБА_1 в задоволенні апеляційної скарги, а рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.12.2023 залишити без змін.
Зазначає, що оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим, постановленим при повному з`ясуванні та дослідженні всіх обставин справи, а тому не підлягає до скасування.
Вважає, що для приєднання до мережі водовідведення, навіть якщо вона проходить по земельній ділянці позивача потрібно згоду всіх співвласників спільної мережі.
Вказаних умов позивачем не було виконано при зверненні до КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради із заявою про зміну технічних умов приєднання до спільної мережі водовідведення.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Відповідно до договору поділу спадщини 28.12.2018, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Сопільняк А. О., ОСОБА_3 та ОСОБА_8 (особа, яка продала земельну ділянку позивачці) домовилися про поділ спадщини після смерті ОСОБА_9 таким чином:
- ОСОБА_3 отримала у власність 33/50 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та 27/100 частин земельної ділянки площею 0,0517 га, за кадастровим номером 7110136700:04:027:0018, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , призначеної для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);
- ОСОБА_8 отримала у власність 73/100 частки земельної ділянки площею 0,0517 га за кадастровим номером 7110136700:04:027:0018, в подальшому, було присвоєно кадастровий номер 7110136700:04:027:0070, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 19-20).
Згідно з договором купівлі-продажу земельної ділянки від 02.08.2019, посвідченого державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори Починок Ю. В., ОСОБА_1 , придбала у власність земельну ділянку площею 0,0378 га, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , з кадастровим номером 7110136700:04:027:0070, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с. 24-25).
Згідно з наказом Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради від 26.09.2019 № 3047-а надано адресу АДРЕСА_3 об`єкту будівництва а саме: житловому будинку, замовником визначено ОСОБА_1 (а.с. 30).
02.09.2019 між ОСОБА_1 та КП «Черкасиводоканал» укладено договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (а.с. 27-28).
ОСОБА_1 звернулася до КП «Черкасиводоканал» за отриманням технічних умов на приєднання до централізованих систем водопостачання та водовідведення.
11.08.2021 ОСОБА_1 було надано технічні умови № 179, відповідно до розділу І яких водопостачання передбачене за існуючою схемою, а розділ II передбачає підключення каналізації здійснити до самопливної вуличної каналізаційної мережі по АДРЕСА_1 (а.с. 32).
Відповідно до нотаріально посвідченої заяви від 09 вересня 2019 року ОСОБА_1 ОСОБА_2 , власник будинку по АДРЕСА_5 , ОСОБА_10 , власник будинку по АДРЕСА_1 , надали свою згоду на будівництво житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями на земельній ділянці, кадастровий номер 7110136700:04:027:0070 (а.с. 31).
05.10.2021  ОСОБА_2 , власник будинку по АДРЕСА_5 , ОСОБА_10 , власник будинку по АДРЕСА_1 надали дозвіл ОСОБА_1 на приєднання до приватної мережі каналізації (адреса: АДРЕСА_1 ) (а.с. 35).
Листами від 13.10.2021 та від 21.10.2021 КП Черкасиводоканал» відмовило ОСОБА_1 у зміні технічних умов, оскільки відсутня письмова згода від усіх користувачів вказаного трубопроводу (а.с. 33, 39).
04.11.2022 ОСОБА_1 звернулася до КП «Черкасиводоканал» із досудовою вимогою (а.с. 40-41).
29.11.2022 за № 4790/26 КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради надано відповідь про те, що на вказане питання КП «Черкасиводоканал» була надана відповідь № 4965/04 від 21.10.2021 (а.с. 42).
26.05.2023 адвокат Гончар С. М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся з запитом до КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради (а.с. 46).
30 травня 2023 за № 2857/04 КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради надано відповідь в якій зазначено, що підставою для видачі технічних умов для їхнього Підприємства є письмовий дозвіл абонента(тів), які першочергово приймали участь у будівництві відповідної мережі, на підставі отриманих у їхнього Підприємства технічних умов та відповідним чином розробленої та узгодженої проектної документації.
Оскільки зазначеною вуличною каналізаційною мережею користуються абоненти житлових будинків № НОМЕР_1 особовий рахунок - НОМЕР_2 , № НОМЕР_12 особовий рахунок НОМЕР_3 , НОМЕР_4 особовий рахунок - НОМЕР_13, НОМЕР_14 особовий рахунок - НОМЕР_5, НОМЕР_15 особовий рахунок - НОМЕР_7, НОМЕР_8 особовий рахунок - НОМЕР_9, НОМЕР_16 особовий рахунок - НОМЕР_17, для отримання ТУ на приєднання до даної мережі необхідний дозвіл перелічених абонентів. Прізвище ім`я та по батькові перелічених вище абонентів без їхнього дозволу їхнє Підприємство надати не може. Каналізаційний колодязь, який розташований на земельній ділянці гр. ОСОБА_1 являвся інженерною мережею складовою житлового будинку НОМЕР_1 . На сьогоднішній день дана мережа (з колодязем, включно) відключена абонентом і не працює (а.с. 57-58).

Мотивувальна частина 
Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків. 

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно з ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає в повному обсязі.
Відповідно до ч. ч. 1 - 4 ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.
Тобто, цивільні права здійснюються особою до визначених меж, поки це не суперечить інтересам інших осіб і публічним інтересам. Такі межі можуть визначатися договором або актами цивільного законодавства. Обов`язок при здійсненні цивільних прав утримуватися від дій, які порушували б права інших осіб, конкретизується актами цивільного законодавства, що встановлюють ці права. Порушення меж здійснення цивільних прав веде до зловживання правом.
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до договору поділу спадщини від 28.12.2018, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Сопільняк А. О., ОСОБА_3 та ОСОБА_8 домовилися про поділ спадщини після смерті ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , зокрема отримала у власність 73/100 частки земельної ділянки площею 0,0517 га за кадастровим номером 7110136700:04:027:0018, в подальшому, було присвоєно кадастровий номер 7110136700:04:027:0070, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою АДРЕСА_1 .
Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 02.08.2019, посвідченого державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори Починок Ю. В., ОСОБА_1 , придбала у власність земельну ділянку площею 0,0378 га, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , з кадастровим номером 7110136700:04:027:0070, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).
На придбаній земельній ділянці ОСОБА_1 розпочала будівництво житлового будинку, при цьому наказом Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради від 26.09.2019 № 3047-а надано адресу АДРЕСА_3 об`єкту будівництва: житловому будинку, замовником визначено ОСОБА_1 
З 02.09.2019 ОСОБА_1 має укладений із КП «Черкасиводоканал» договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення, відповідно позивачка звернулася до КП «Черкасиводоканал» за отриманням технічних умов на приєднання до централізованих систем водопостачання та водовідведення, які їй були надані 11.08.2021 за № 179, а саме шляхом підключення до самопливної вуличної каналізаційної мережі по АДРЕСА_1 .
На ряду з цим, ОСОБА_1 звернулася до сусіда, власника будинку по АДРЕСА_5 ОСОБА_2 із проханням підключитися до мережі каналізації (системи водовідведення) через колодязь, розташований у його дворі (на земельній ділянці, що перебуває в його користуванні як власника будинку) та звернулася до КП «Черкасиводоканал» щодо зміни технічних умов на приєднання до централізованих систем водовідведення.
Разом з тим, КП Черкасиводоканал» відмовило ОСОБА_1 у зміні технічних умов, оскільки відсутня письмова згода від усіх користувачів вказаного трубопроводу.
Аналогічно, КП Черкасиводоканал» у відповідях на звернення позивача зазначав, що підставою для видачі технічних умов для їхнього Підприємства є письмовий дозвіл абонента(тів), які першочергово приймали участь у будівництві відповідної мережі, на підставі отриманих у їхнього Підприємства технічних умов та відповідним чином розробленої та узгодженої проектної документації.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства від 27 червня 2008 року № 190 затверджено Правила користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України (надалі Правила).
Згідно з п. 1 Розділу III Правил приєднання до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення здійснюється відповідно до технічних умов, виданих виконавцем послуги з централізованого водопостачання/централізованого водовідведення, та розробленого і затвердженого в установленому порядку проекту на приєднання.
Пунктом 3 Розділу III Правил встановлено, що для одержання технічних умов споживач подає виконавцю послуги з централізованого водопостачання /централізованого водовідведення такі документи: - заяву; опитувальний лист; ситуаційний план з визначенням місця розташування земельної ділянки на відповідній території в масштабі 1:500 із зазначенням підземних інженерних комунікацій (при необхідності); копії документів, які підтверджують право власності або користування земельною ділянкою; викопіювання з містобудівної документації зі схемою прив`язки до систем водопостачання та водовідведення, яка пропонується; копію дозволу на спеціальне водокористування та копію спеціального дозволу на користування надрами (у разі наявності обов`язку щодо їх отримання); розрахунок витрат водоспоживання і водовідведення об`єкта згідно з діючими нормами, завірений підписами керівника проектної організації та замовника; у разі наміру замовника приєднатися до водопровідної мережі та/або мережі водовідведення, які не належать виконавцю послуги з централізованого водопостачання/централізованого водовідведення, додатково надається погодження (згода) власника цих мереж.
Передумовою для приєднання об`єктів до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення, згідно з п. 4 Розділу III Правил, є визначена виконавцем послуги з централізованого водопостачання/централізованого водовідведення технічна можливість доступу споживачів до відповідних послуг на основі оцінки впливу, визначеної Законом України «Про оцінку впливу на довкілля», підключення об`єкта за умови дотримання належного рівня надання послуг з урахуванням наявності мереж, їх пропускної здатності, параметрів тиску, спроможності очисних споруд
За відсутності технічних можливостей для надання послуг централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення виконавець послуги з централізованого водопостачання/централізованого водовідведення відмовляє у приєднанні.
За наявності технічної можливості для приєднання об`єкта споживача до систем централізованого питного водопостачання та/або централізованого водовідведення, виконавець послуги з централізованого водопостачання/централізованого водовідведення видає технічні умови згідно з поданою заявою протягом десяти робочих днів з дня реєстрації відповідної заяви (п. 6 Розділу III Правил).
Відповідно до п. 10 Розділу III Правил технічні умови є підставою для розроблення проєктно-технічної документації на приєднання до систем централізованого питного водопостачання та/або централізованого водовідведення (далі - проєктно-технічна документація) згідно з державно-будівельними нормами та іншими нормативно-правовими актами і є обов`язковими для виконання.
З аналізу змісту наведених норм, у разі, коли замовник має намір приєднатись до водопровідної мережі, яка не належить виконавцю послуги з централізованого водопостачання, обов`язково надається згода власника цих мереж.
Судом встановлено, що каналізаційний колодязь, який розташований на земельній ділянці ОСОБА_1 являвся інженерною мережею складовою житлового будинку 
НОМЕР_1, яка відключена абонентом і не працює. Вказаною вуличною каналізаційною мережею по АДРЕСА_1 користуються абоненти житлових будинків № НОМЕР_1 особовий рахунок - НОМЕР_2 , № НОМЕР_12 особовий рахунок НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 особовий рахунок - НОМЕР_13, НОМЕР_14 особовий рахунок - НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 особовий рахунок - НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 особовий рахунок - НОМЕР_9 , НОМЕР_16 особовий рахунок - НОМЕР_17. 
Каналізаційна система по АДРЕСА_1 не обліковується на балансі КП «Черкасиводоканал» ЧМР, а будувалась власним коштом власників домогосподарств по вул. Гоголя і, відповідно, перебуває у їх власності. 
Крім того, усі користувачі вуличної каналізаційної мережі за адресою вул. Гоголя, крім ОСОБА_2 , ОСОБА_10 висловили категоричну відмову від підключення ОСОБА_1 .
Зокрема, в суд першої інстанції ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 надали письмові заперечення щодо підключення ОСОБА_1 до їх каналізаційної мережі.
В суді апеляційної інстанції вказані співвласники також заперечують щодо приєднання до їх каналізаційної мережі, зокрема ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 висловили свої заперечення у письмових заявах, а ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні.
Отже, звертаючись до КП «Черкасиводоканал» ЧМР із заявою про зміну технічних умов для підключення її будинку, за адресою АДРЕСА_3 до каналізаційна система по АДРЕСА_1 , позивачка не дотрималась вимог п. 3 Розділу III Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України та не погодила приєднання з усіма власниками водопровідної мережі, а відтак умови отримання технічних умов, передбачені Правилами, позивачкою не дотримані, що вірно встановлено судом першої інстанції.
Виходячи із засад ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків, відшкодування моральної шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
За змістом вказаної норми особа, яка вважає, що її право порушене, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права, який, як правило, визначається спеціальним законом (Цивільний Кодекс чи інший акт цивільного законодавства), що регламентує конкретні цивільні правовідносини.
Відсутність порушеного права, чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту, способам, визначеним законодавством є підставою для відмови у позові.
Відповідно до ст. 76-81 ЦПК України ОСОБА_1 не надала суду належних і допустимих доказів того, що забезпечення її права на підключення до мереж водопостачання можливе без згоди всіх власників водопровідної мережі, яка будувалась власним коштом власників домогосподарств по вул. Гоголя.
Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки забезпечення таких прав позивачки можливе згідно технічних умов № 179, а саме до самопливної вуличної каналізаційної мережі по АДРЕСА_1 .
Доводи апеляційної скарги про те, що не має значення кому належить та чиїм коштом було споруджено мережу водовідведення домогосподарств АДРЕСА_1 не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Як було вже встановлено, що каналізаційна система, зокрема і по АДРЕСА_1 , будувалась на підставі дозвільних документів господарським способом за власний рахунок власників, які обладнали свої будинки (існуючі об`єкти) мережею каналізації з певними технічними характеристиками (з розрахунку споживання води, обсягів утворення стоків, зокрема оптимального їх об`єму), розрахованими на відповідну кількість будинків, сантехнічних пристроїв та споживачів. 
Як зазначив відповідач, між третіми особами та КП «Черкасиводоканал» були укладені відповідні договори про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, проте утримується та обслуговується така каналізаційна мережа її співвласниками, що неодноразово було зазначено відповідачем у справі та підтверджено третіми особами, які давали пояснення в суді, і саме вони відповідають за своєчасне обслуговування мережі, яка їм належать, її ремонт та саме вони повинні контролювати, що скидається у каналізацію.
Третіми особами у справі також було надано робочий проект каналізації житлового будинку за адресою: будинок АДРЕСА_9 , план відповідної каналізації, технічні умови водопостачання та водовідведення № 252 від 21 вересня 1987, що передбачав дольову участь абонентів по АДРЕСА_1 .
Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про наявність у справі достатньої кількості доказів того, що спірна каналізаційна мережа, на час розгляду справи, належить власникам домогосподарств АДРЕСА_1 , як особам за чиї кошти була розроблена технічна документація та господарським способом побудована спірна каналізація, і для приєднання до неї необхідний дозвіл всіх співвласників.
Доводи скаржника, що ОСОБА_1 , як власник земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , також є співвласником каналізаційної мережі також не заслуговують на увагу, адже за вказаною адресою наявний будинок, який належить, зокрема ОСОБА_3 , до якого, згідно з планом та технічними умовами, власне і під`єднана з моменту створення спірна каналізаційна мережа. Разом з цим, будинок позивачки є новим об`єктом на викиди в каналізацію від якого первісно при будівництві не розрахована приватна мережа.
Інші доводи скаржника не заслуговують на увагу, як необґрунтовані та недоведені належними та допустимими доказами.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
З огляду на вказане, доводи апеляційної скарги які співпадають із доводами вимог позову, були предметом детального дослідження суду першої інстанції, додаткової перевірки і оцінки не потребують, зводяться лише до незгоди з рішенням суду першої інстанції, є безпідставними, не спростовують висновків суду першої інстанції. 
Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, колегія суддів вважає, що судове рішення постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в  :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Гончара Сергія Миколайовича - залишити без задоволення.
Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 грудня 2023 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.
Повний текст постанови складено 20 березня 2024 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: В. Г. Бородійчук

О. В. Карпенко