УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 лютого 2024 року
м. Київ
Справа № 335/4309/23
Провадження № 51 - 567 ск 24
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 червня 2023 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 21 листопада 2023 року щодо 
ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше  неодноразово судимого, останній раз вирокомОріхівського районного суду Запорізької області від 02 квітня 2020 року за ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 4 місяці, 
за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Зміст судових рішень та встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 червня 2023 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 вказано рахувати з 07 квітня 2023 року, тобто з дня застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 до набрання вироком чинності залишено без зміни.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, в строк відбування ОСОБА_4 покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 07 квітня 2023 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судових експертиз у розмірі 2642 грн. 92 коп.
Вироком суду ОСОБА_4 визнано винуватим та засуджено за вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин.
14 січня 2023 року приблизно о 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у приміщення, діючи повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, знаходячись біля багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , шляхом злому замка вхідних дверей за допомогою викрутки, проник до напівпідвального приміщення, звідки таємно викрав належне ОСОБА_6 майно на загальну суму 45 857 грн         60 коп.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 21 листопада 2023 року апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишено без задоволення, а вирок суду першої інстанції залишено без зміни.
Вимоги касаційної скарги, узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник засудженого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 , просить змінити вирок та ухвалу в частині стягнення з засудженого ОСОБА_4 на користь держави витрат на проведення судових експертиз у розмірі 2642 грн. 92 коп. В обґрунтування своїх вимог захисник посилається, зокрема, на положення ст. 122 КПК, відповідно до якої проведення судових експертиз державними спеціалізованими установами у кримінальних провадженнях за дорученням слідчого, прокурора здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються державним експертним установам з Державного бюджету України.
Мотиви Суду
Розглянувши доводи касаційної скарги, дослідивши долучені до касаційної скарги копії судових рішень, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає. 
Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
За приписами ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення й особі засудженого.
Доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, правильність застосування кримінального закону під час кваліфікації дій засудженого, призначене йому покарання, в касаційній скарзі не оскаржуються.
Стосовно доводів адвоката ОСОБА_5 про безпідставне стягнення судом з засудженого ОСОБА_4 витрат на проведення експертиз слід зазначити таке.
Відповідно до абз. 9 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою в резолютивній частині вироку зазначається рішення про відшкодування процесуальних витрат.
Процесуальні витрати - це визначені в законі грошові витрати, які понесли сторони та інші учасники кримінального провадження у зв`язку зі здійсненням провадження, що можуть бути стягнуті з обвинуваченого, на розслідування справи якого були затрачені, або звернені на рахунок держави.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118 КПК України процесуальні витрати складаються, крім іншого, з витрат, пов`язаних із залученням експертів.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. За відсутності в обвинуваченого коштів, достатніх для відшкодування зазначених витрат, вони компенсуються потерпілому за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом для компенсації шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Аналізуючи вищенаведену норму закону, можна дійти висновку, що законодавець чітко ставить вимогу перед судом у разі постановлення обвинувального вироку про необхідність стягнення з винної особи усіх документально підтверджених витрат на проведення експертиз у рамках кримінального провадження.
Як убачається з оскаржуваних судових рішень, за клопотаннями сторони обвинувачення були призначені та проведені експертизи, загальна вартість яких становила 2642нрн. 92 коп.                
Таким чином, оскільки в цьому кримінальному провадженні було призначено та проведено ряд експертних досліджень, вартість яких документально підтверджено, то витрати, понесені на їх проведення, у розумінні положень ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з особи, визнаної винуватою та засудженої вироком місцевого суду.
Колегія суддів вважає безпідставним ототожнення захисником положень ст. 122 КПК України, яка визначає види процесуальних витрат, що покладаються на сторону і які сторона має нести самостійно або які здійснюються за рахунок Державного бюджету України під час досудового розслідування та судового провадження, з положеннями ст. 124 КПК України, яка визначає розподіл процесуальних витрат у разі ухвалення обвинувального вироку.
Зважаючи на те, що ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя ухвалив обвинувальний вирок і правомірно стягнув з засудженого витрати на проведення судових експертиз.
Суд апеляційної інстанції розглянув кримінальне провадження в межах апеляційної скарги засудженого ОСОБА_4 , належним чином перевірив викладені у ній доводи, які є аналогічними доводам касаційної скарги захисника, визнав їх безпідставними та належним чином мотивував своє рішення, зазначивши підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою, погодившись із висновком суду першої інстанції про стягнення з засудженого процесуальних витрат на проведення експертиз в сумі 2 642 грн. 92 коп., відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України. При цьому апеляційний суд зазначив, що підстав для застосування ст. 119 КПК України для звільнення засудженого ОСОБА_4 від процесуальних витрат або зменшення розміру таких витрат, за встановлених обставин, в тому числі і тих, на які є посилання в касаційній скарзі, не вбачається.
Ухвала суду апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. ст. 370, 419 КПК є законною, обґрунтованою і вмотивованою.
Враховуючи зазначене, з касаційної скарги, наданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для її задоволення немає, в зв`язку з чим у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити відповідно до вимог 
п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України. 
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
п о с т а н о в и в:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 червня 2023 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 21 листопада 2023 року щодо ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
  ОСОБА_1 	  ОСОБА_2 	  ОСОБА_3