ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2262/24 Справа № 2-4873/10 	  	Суддя у 1-й інстанції - Головін В. О. Суддя у 2-й інстанції - Демченко  Е. Л.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2024 року        колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
                       головуючого - судді Демченко Е.Л.
                         суддів – Барильської А.П., Макарова М.О. 
                       при секретарі – Кругман А.М. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2021 року по справі за заявою акціонерного товариства “Державний ощадний банк України” в особі філії Донецьке обласне управління акціонерного товариства “Ощадбанк”, заінтересована особа ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, -

в с т а н о в и л а:
       
       У січні 2021 року акціонерне товариство “Державний ощадний банк України” в особі філії Донецьке обласне управління акціонерного товариства “Ощадбанк” (далі — АТ “Ощадбанк”) звернулося до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Заінтересованою особою визначили ОСОБА_1 . 
       Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2021 року заяву АТ “Ощадбанк” задоволено. 
       В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування ухвали Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2021 року, посилаючись на те, що ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.
       Апеляційна скарга мотивована тим, що його не було повідомлено про розгляд заяви судом першої інстанції. Звертав увагу на те, що виконавчий лист про стягнення з нього заборгованості вперше був виданий 23 грудня 2010 року, виконавче провадження за ним було відкрито у 2011 році, 10 листопада 2014 року виконавчий лист повернуто стягувачеві на підставі п.9 ч.1 ст.47 Закону України “Про виконавче провадження”, з чого слідує, що банк, стягувач, звернувся із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання через 7 років після закриття виконавчого провадження, що свідчить про те, що банком порушені будь які розумні строки на виконання рішення та порушено його права очікуваного сподівання на закінчення виконавчого провадження щодо стягнення заборгованості у розумні строки. 
       24 січня 2024 року АТ “Ощадбанк” надали відзив на апеляційну скаргу, в якому, зазначаючи про законність та обґрунтованість ухвали, просили залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Вказували про те, що ОСОБА_1 зареєстрований на тимчасово окупованій території та повідомлявся судом першої інстанції належним чином з врахуванням вказаної обставин, шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, а тому доводи про його неповідомлення є хибними та таким, що спростовуються матеріалами справи. Звертали увагу на те, що матеріали наглядової та юридичної справи по супроводження проблемної заборгованості ОСОБА_1 залишилась на окупованій території. У 2019 році звернулися до суду із заявою про відновлення втраченого судового провадження та із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Ними надано достатньо належних та допустимих доказів для задоволення заяви, які не спростовуються доводами приведеними в апеляційній скарзі. 
       Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
       З матеріалів справи вбачається, що 23 грудня 2010 року рішенням Калінінського районного суду м.Донецька по справі №2-4873/10 стягнуто з  ОСОБА_1 на користь банку заборгованість у сумі 515 427,90 грн.
       Згідно відповіді Калінінського ВДВС м.Донецька, відповідно інформації, що міститься в АСВП: за даними системи на виконанні перебувало виконавче провадження №42543153, відкрите на підставі виконавчого листа №2-4873 від 02 березня 2011 року, щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ощадбанк». Виконавчий лист №2-4873 від 02 березня 2011 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ВАТ «Державний ощадний банк» в розмірі 432 849,36 грн. повернуто стягувачеві на підставі п.9 ч.1 ст 47 Закону України «Про виконавче провадження». Уточнити адресу повернення неможливо. Більш детальну інформацію надати не уявляється можливим, оскільки всі виконавчі провадження залишені на тимчасово окупованій території.
       У відповідності до постанови правління від 22 листопада 2014 року №943, 24 листопада 2014 року зупинено діяльність територіальних відокремлених балансових відділень, які підпорядковані філії Донецьке обласне управління, що розташовані на території Донецької області, яка не контролюється українською владою. Враховуючи надзвичайність подій, через які АТ «Ощадбанк» було змушене залишити приміщення, що знаходяться на території Донецької області, яка не контролюється українською владою, більшість документів щодо супроводження виконавчих листів було втрачено.
       Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2020 року відновлено втрачене судове провадження в частині рішення Калінінського районного суду м.Донецька від 23 грудня 2010 року у справі №2-4873/10, яким припинено нарахування відсотків по кредитному договору №3831 від 27 травня 2008 року, укладеного між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 з дати набрання чинності рішення суду та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість у сумі 515 427,90 грн. і судові витрати у розмірі 1 820 грн., на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Ворошиловське відділення №25 м.Донецька, задовольнивши позов останнього. 
       Задовольняючи заяву АТ “Ощадбанк”, суд першої інстанції виходив з того, що заявником надано докази поважності причин пропущення, встановленого законом, строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та докази втрати виконавчого листа. 
       Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного. 
       Стосовно доводів апеляційної скарги про неповідомлення боржника про розгляд заяви.
       Як слідує із матеріалів справи та доданих до неї матеріалів, місце проживання ОСОБА_1 зареєстроване в м.Донецьку, який, відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», з 20 лютого 2014 року є тимчасово окупованою територією. ОСОБА_1 електронної адреси не має.
       Відповідно до частини першої статті 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання.
       Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії.
       З опублікуванням такого оголошення відповідач (у даному випадку заінтересована особа) вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.
       21 січня 2021 року та 22 лютого 2021 року на офіційному веб-сайті Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області було розміщено оголошення про виклик у судове засідання на 19 лютого 2021 року та 01 березня 2021 року відповідно. 
       За таких обставин, ОСОБА_1 у спосіб, визначений Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», був неодноразово належним чином повідомленим про дату, час та місце засідання, однак не демонстрував готовність брати участь у судовому засіданні.
       Отже, ОСОБА_1 не є особою, яка не була повідомленою про судове провадження.        
       У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2019 року в справі №2-1053/10 (провадження №61-18169св18) зроблено висновок, що «при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист».
       Обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду (постанова Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі №2-1316/285/11 (провадження №61-34св21). 
       У статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
       Згідно з п.17.4 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.
       Аналізуючи зміст даної норми, єдиною підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа є його втрата.
       Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.
       Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.
       При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази.
       Із заявою про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу можна звернутися лише в межах строків пред`явлення їх до виконання. У разі пропуску такого строку одночасно із заявою про видачу дубліката слід подати і заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
       Згідно ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. 
       Зі змісту вищезазначених норм законодавства вбачається, що дублікат виконавчого листа може видаватись у випадках втрати його оригіналу та в межах строку пред`явлення його до виконання.
       Таким чином, під час розгляду заяви про видачу дубліката виконавчого листа суд повинен належним чином перевірити, чи дійсно виконавчий лист втрачено. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.
       Видача дубліката виконавчого листа взаємопов`язана із визначеним Законом України «Про виконавче провадження» строком для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
       Строк звернення до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа спливає з строком для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Від вирішення питання про поновлення строку залежить вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа. В разі визнання неповажними причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання стягувачем і відмови у поновленні пропущеного строку, суд відповідно відмовляє у видачі дубліката виконавчого листа.
       Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання є одним із видів процесуальних строків, які передбачені ст.120 ЦПК України.
       Згідно ст.127 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.
       Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі зацікавленої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.
       Згідно з статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
       Відповідно до статей 76,77,78,79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
       Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
       З заяви АТ “Ощадбанк” та матеріалів справи вбачається достатньо підстав для її задоволення.
       Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для видачі дублікати виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. 
       Як зазначив Верховний Суд в постанові від 23 вересня 2020 року у справі №27/2-3538/10 поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання. 
       Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що стягувач, пред`являв до виконання до ВДВС Калінінського районного управління юстиції у м.Донецьку виконавчий лист, за яким було відкрито виконавче провадження №25041973. 
       Згідно відповіді Калінінського ВДВС м.Донецька, відповідно інформації, що міститься в АСВП: 10 листопада 2014 року виконавчий лист №2-4873 від 02 березня 2011 року про стягнення з  ОСОБА_1  заборгованості, повернуто стягувачеві на підставі п.9 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (наявна встановлена законом заборона щодо звернення  стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає  можливість виконання відповідного рішення). 
       Більш детальну інформацію надати не уявляється можливим, оскільки всі виконавчі провадження залишені на тимчасово окупованій території. 
       З 24 листопада 2014 року було зупинено діяльність територіальних відокремлених безбалансових відділень, які підпорядковані філії – Донецьке обласне управління, що розташовані в населених пунктах на території Донецької області, яка не контролюється українською владою, через надзвичайність подій АТ «Ощадбанк» було змушене залишити приміщення, що знаходяться на неконтрольованій українською владою території, внаслідок чого більшість документів щодо супроводження виконавчих проваджень було втрачено. Банком приймались заходи щодо якісного його функціонування, поступово відновлювалась інформація за проблемними кредитами, які було втрачено під час проведення АТО. Відсутність документів унеможливлює відкриття виконавчого провадження по примусовому стягненню заборгованості з боржника. З 2017 року основні зусилля банку направлені на відновлення втрачених судових проваджень, які залишились на території непідконтрольній українській владі. 
       Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2020 року відновлено втрачене судове провадження в частині рішення Калінінського районного суду м.Донецька від 23 грудня 2010 року у справі №2-4873/10. 
       Метою статті 433 ЦПК України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.
       Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором,що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.
       Заявником наведено причин, які є поважними та дають підстави для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання. 
       Слід зазначити, що дії банку свідчать про зацікавленість у належному виконанні рішення про стягнення заборгованості та добросовісну реалізацію стягувачем своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього дій.
       Ураховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку, що судом першої інстанції ухвалу про задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання постановлено з додержанням вимог закону.
       Порушень процесуального права, які могли б призвести до скасування ухвали суду першої інстанції, судом апеляційної інстанції не встановлено.
       З урахування наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що інші доводи апеляційної скарги не є суттєвими, а тому не має підстав для її задоволення.
       Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів, – 
п о с т а н о в и л а:

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 

       Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2021 року залишити без змін. 

       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

               Головуючий:                         Е.Л.Демченко 

        Судді:                                         А.П.Барильська 

М.О.Макаров