ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/1342/21  Номер провадження 22-ц/814/632/24	Головуючий у 1-й інстанції Турченко Т.В.  Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 лютого 2024 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,
суддів: Одринської Т.В., Панченка О.О.,
при секретарі Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник – адвокат Ковжога Олександр Іванович, на рішення Київського районного суду м. Полтави від 12 квітня 2021 року у справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

                                                В С Т А Н О В И В:
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог 
У березні 2021 року  ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.
В обґрунтування позову зазначено, що сторони справи перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 жовтня 2004 року та мають двох спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Шлюбно-сімейні відносини між сторонами справи є припиненими з підстав постійних сварок та непорозумінь на побутовому ґрунті. На переконання позивача, шлюб між нею та відповідачем розпався остаточно та примирення між ними з метою збереження шлюбу є неможливим.
У зв`язку з вищевказаним, позивач прохала суд шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Київського райуправління юстиції м. Полтави 29 жовтня 2004 року, актовий запис №148, - розірвати; прізвище після розірвання шлюбу залишити позивачу « ОСОБА_6 »; здійснити розподіл судових витрат.
Короткий зміст рішення суду
Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 12 квітня 2021 року позов задоволено.
Шлюб, зареєстрований 29 жовтня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Київського райуправління юстиції м. Полтави, актовий запис №148, між ОСОБА_1 та  ОСОБА_5 розірвано.
Після розірвання шлюбу залишено прізвище чоловіку – « ОСОБА_6 », жінці – « ОСОБА_6 ».
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 908,00 грн.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
З рішенням Київського районного суду м. Полтави від 12 квітня 2021 року не погодився ОСОБА_1 та оскаржив його в апеляційному порядку.
У поданій апеляційній скарзі відповідач прохав суд скасувати рішення Київського районного суду м. Полтави від 12 квітня 2021 року та відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Позиції учасників справи
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Особа, яка подала апеляційну скаргу зазначає, що він не брав участі у розгляді даної справи, будь-яких заяв до місцевого суду не підписував та не подавав, оскільки протягом 2017-2022 років він проживав та працював у Республіці Польща, а про існування оскаржуваного судового рішення останньому стало відомо лише після його повернення в Україну, а саме у липні 2023 року.
Після ознайомлення з матеріалами справи представнику відповідача стало відомо, що позивач, будучи обізнаною про фактичне місце проживання відповідача, вказала у поданій нею позовній заяві неправильну адресу проживання ОСОБА_1 , що в свою чергу позбавило можливості останнього отримувати будь-які процесуальні документи по даній справі, у тому числі і від суду.
Відповідачем наголошено, що подані від його імені заяви, що містяться в матеріалах справи, ним не друкувалися та не підписувалися, а отже, є підробленими.
Відтак, ОСОБА_1 не знав про розгляд справи про розірвання шлюбу та не був присутній у судовому засіданні 12 квітня 2021 року з об`єктивних підстав, оскільки будь-яких заяв не подавав і не направляв до місцевого суду, як і не отримував судової повістки, позовної заяви, судових рішень Київського районного суду м. Полтави. 
Щодо відзиву на апеляційну скаргу
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.
Відповідно до частини третьої статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Щодо явки та позиції учасників справи в суді апеляційної інстанції
Представник ОСОБА_1 – адвокат Ковжога О.І. під час судового засідання вимоги поданої апеляційної скарги підтримав та прохав їх задовольнити з підстав, що у ній наведені.
Інші учасники справи, будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце судового засідання, на розгляд справи до суду апеляційної інстанції не з`явилися.
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.
Встановлені обставини справи
З матеріалів справи вбачається, що 29 жовтня 2004 року ОСОБА_1 та ОСОБА_7 уклали шлюб, прізвище після одруження - ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим відділом РАЦС Київського районного управління юстиції м. Полтави, актовий запис №148, серії НОМЕР_1 (а.с. 23).
Згідно копії свідоцтва про народження, що видано Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, серії НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_3 , батьком якої є ОСОБА_1 , а матір`ю – ОСОБА_2 (а.с. 24).
Згідно копії свідоцтва про народження, що видано Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, серії НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_4 , батьком якої є ОСОБА_1 , а матір`ю – ОСОБА_2 (а.с. 25).
Позиція суду апеляційної інстанції
Щодо повідомлення відповідача про час, дату та місце розгляду справи місцевим судом
Розглядаючи справу без участі відповідача, суд першої інстанції вказав, що ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, попередньо надавши до місцевого суду заяву про розгляд справи за його відсутності та не заперечуючи проти задоволення позовних вимог.
Колегія суддів зауважує, що нормами цивільного процесуального законодавства закріплено не лише права та обов`язки учасників цивільного процесу, а й суду також. Так, одним з обов`язків суду є здійснення належним чином судових викликів та повідомлень осіб, які беруть участь у розгляді справи. 
Порядок здійснення судом судових викликів і повідомлень урегульовано Главою 7 «Судові виклики і повідомлення» Розділу І «Загальні положення» ЦПК України.
Частинами третьою, четвертою статті 128 ЦПК України передбачено, що судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик; судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.
Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення – завчасно (частина п`ята вказаної статті).
Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи (частина шоста вказаної статті).
Згідно пункту 2 частини сьомої статті 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Аналізуючи матеріали справи вбачається, що суд першої інстанції, отримавши заяви, які іменовані відповідачем щодо розгляду справи за його відсутності, не здійснив належного повідомлення учасників даної справи про її розгляд, оскільки відомостей про направлення повісток про виклик до суду у встановленому законодавством порядку матеріали справи не містять.
Крім того, слід зазначити, що розписка, яка датована 26 березня 2021 року, та в якій зазначено про вручення в суді повістки про виклик до Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 на 09:00 год. 12 квітня 2021 року містить підпис невстановленої особи, оскільки згідно відомостей паспорта громадянина України для виїзду за кордон відповідач перебував за межами України (а.с. 49-54), що в свою чергу не може свідчити про вручення її саме особі, яка звернулася до суду з апеляційною скаргою (а.с. 28).
Також слід наголосити, що нормами ЦПК України передбачено алгоритм обов`язкових дій суду під час вирішення питання про відкриття провадження. Так, зокрема, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи (частина шоста статті 187 ЦПК України). 
З аналізу матеріалів справи вбачається, що місцевий суд у порушення вище вказаної норми процесуального права не звертався до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача, натомість з наданих позивачем додаткових матеріалів до поданої нею позовної заяви вбачається, що вказана ОСОБА_2 адреса є останньою відомою адресою місця реєстрації ОСОБА_1 , який у травні 2019 року був знятий з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 19).
Враховуючи, що місцевий суд не здійснив необхідних дій щодо визначення зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідача, а також не повідомив останнього у встановленому законодавством порядку про час, дату та місце розгляду поданої ОСОБА_2 позовної заяви, то відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про розгляд справи судом першої інстанції.
Щодо розірвання шлюбу
Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина перша статті 24 СК України).
Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України.
За змістом частини третьої статті 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.
Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
У пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що рішення суду у справі про розірвання шлюбу повинно відповідати вимогам статті 215 ЦПК України. У ньому, зокрема, має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнав збереження сім`ї можливим чи неможливим, обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог. У резолютивній частині рішення слід навести відомості, необхідні для реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС.
З матеріалів справи вбачається, що позивач не бажає продовжувати шлюбні відносини із відповідачем та вважає, що збереження шлюбу є неможливим.
Отже, встановивши, що позивач не має наміру продовжувати подальші шлюбні відносини з відповідачем, збереження шлюбу суперечать інтересам позивача, суд першої інстанції, ураховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою (стаття 51 Конституції України), дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Як вбачається з частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно пункту 4 частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За приписами пункту 3 частини третьої статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
За вказаних обставин, рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задовольнити.
Щодо судових витрат
За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Враховуючи, що суд апеляційної інстанції, задовольняючи частково апеляційну скаргу відповідача фактично задовольнив в повному розмірі вимоги позивача, то підстави для розподілу судових витрат при розгляді даної апеляційної скарги відсутні.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник – адвокат Ковжога Олександр Іванович – задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 12 квітня 2021 року – скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги  ОСОБА_2 до  ОСОБА_1 про розірвання шлюбу– задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 29 жовтня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Полтави, актовий запис №148, між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити прізвище ОСОБА_9 – « ОСОБА_6 ».

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 908,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 лютого 2024 року.

Головуючий                                                                                В.П. Пікуль 

Судді                                                                                        Т.В. Одринська

О.О. Панченко