УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №296/6491/23 Головуючий у 1-й інст. Шимон Л. С. 
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       07 лютого 2024 року м.Житомир

       Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Єсіна Павла Сергійовича, який діє в інтересах  ОСОБА_1 , на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 24 листопада 2023 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,
встановив:

Постановою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 24 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.
Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 30.06.2023 о 00 год 14 хв в м. Житомирі, вул. Вітрука, 45, керував автомобілем Renault Megane державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. У встановленому законом порядку водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в найближчому медичному закладі охорони здоров`я.  Своїми діями  ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України. Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду адвокат Єсін П.С., який діє в інтересах  ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність постанови, порушення норм матеріального та процесуального права. Зокрема вказує, що його підзахисний не здійснював керування автомобілем, а матеріали справи не містять належних доказів підтвердження даного факту. Також зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення у присутності ОСОБА_1 не складався, у керуванні транспортним засобом його не обмежили, посвідчення водія не вилучали, а відеозапис з нагрудної бодікамери поліцейського не можна вважати належним та допустимим доказом у справі, оскільки він не є безперервним.
Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження захисник посилається на те, що копію оскаржуваної постанови він отримав 05.12.2023 року.
Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Постанова судді згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.
Проте, вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не були і висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, не підтверджується доказами.
Як на докази винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 423981 від 30.06.2023 (а.с.1); рапорт поліцейського взводу №1 роти №3 БУПП в Житомирській області ДПП ст. лейтенанта поліції О. Бойка від 30.06.2023 (а.с.3);   письмове направленням до КНП «ОМСЦ» на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30.06.2023 (а.с.4); відеозапис з нагрудної бодікамери поліцейського (а.с.5). 
Вказані докази апеляційний суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного проступку, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з огляду на наступне.
За змістом статті 256 КУпАП, якщо протокол про адміністративне правопорушення складається у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, то особа має безумовне право ознайомитися зі змістом протоколу, а також зі своїми правами, передбаченими статтею 268 КУпАП. 
Відповідно до змісту складеного відносно  ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, він був складений у присутності останнього. Проте, як вбачається із відеозаписів обставин події, які покладені судом першої інстанції в основу доведеності вини  ОСОБА_1 , працівники поліції не складали протокол у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не роз`яснювали йому суті вчиненого правопорушення, а також не складали будь-яких процесуальних документів. Протокол про адміністративне правопорушення та інші документи містять лише відмітки про відмову особи від підпису чи ознайомлення. Відеозапис обставин події свідчить про те, що уповноваженими особами були проігноровані вимоги глави 19 КУпАП та в спілкуванні з   ОСОБА_1 вони обмежилися лише констатуванням факту, що останній відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння. Однак, ні протоколу, ні будь-яких інших документів у присутності  ОСОБА_1   складено не було. 
Апеляційний суд не погоджується з такою бездіяльністю працівників поліції та з висновком суду першої інстанції про винуватість  ОСОБА_1 . Не можна вважати факт доведеності вчинення правопорушення за тієї обставини, що оскільки  ОСОБА_1 відмовився підписувати будь-які документи, то він самоусунувся від ознайомлення зі змістом правопорушення, яке йому інкримінується та з іншими процесуальними документами. Вимоги статей 254, 256, 259, 260 КУпАП категорично обумовлюють обов`язкову присутність особи при складенні відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення (у разі коли таку особу було встановлено), та надають можливість уповноваженим особам у випадку ухилення від своїх процесуальних обов`язків осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, доставляти їх, зокрема, до поліцейського відділку для складення протоколу.
Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що працівниками поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення були порушенні вимоги КУпАП, за яких цей протокол не можна визнати належним та допустимим доказом, а судом першої інстанції при розгляді справи на ці порушення не було звернуто уваги, що в подальшому потягло за собою прийняття незаконного рішення. Тому, апеляційний суд дійшов висновку про недоведеність вини  ОСОБА_1  у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд –

постановив:

Клопотання адвоката Єсіна Павла Сергійовича про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити. Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Корольовського районного суду м. Житомира від 24 листопада 2023 року.
Апеляційну скаргу адвоката Єсіна Павла Сергійовича, який діє в інтересах  ОСОБА_1 , - задовольнити.
Постанову, Корольовського районного суду м. Житомира від 24 листопада 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, - скасувати.
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич