ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и
08 січня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/12379/23	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Добродняк І.Ю. (доповідач),
                               суддів:  Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу  Головного управління ДПС в Дніпропетровській області, 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 липня 2023 року (суддя Златін С.В.) 
у справі № 160/12379/23       
за позовом ОСОБА_1 ,
до Головного управління ДПС в Дніпропетровській області 
про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,-
                                                    ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Дніпропетровській області в якому просив:
визнати протиправним рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області оформлене відповіддю №15703/6/04-36-24-15-19 від 10.03.2023 щодо відмови у корегуванні (зменшення) боргу (недоїмки) по єдиному внеску ОСОБА_1 в інформаційно-комунікаційній системі органів ДПС України відповідно рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/13507/22 від 01 листопада 2022 року. 
зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області здійснити корегування (зменшення) боргу (недоїмки) по єдиному внеску ОСОБА_1 в інформаційно-комунікаційній системі органів ДПС України відповідно рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/13507/22 від 01 листопада 2022 року.
стягнути з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 040 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.11.2022 (набрало законної сили 23.02.2023) у справі №160/13507/22 визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДПС Дніпропетровській області про сплату боргу (недоїмки) з ЄСВ від 10.08.2022 № Ф-2605-54/410. Позивач звернувся із заявою до ГУ ДПС у Дніпропетровській області, в якій просив здійснити корегування даних інформаційно-телекомунікаційної системи ДПС щодо зменшення суми зобов`язань з єдиного внеску відповідно до рішення суду у справі №160/13507/22 від 01.11.2022, однак, відповідач повідомив, що вказаним рішенням суду не передбачено зобов`язань щодо коригувань інтегрованої картки платника. Позивач вважає оскаржувані дії відповідача такими, що здійсненні всупереч вимог чинного законодавства України.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 липня 2023 року позов задоволено.
Суд першої інстанції виходив з того, що відображення контролюючим органом в інтегрованій картці платника податків відомостей щодо своєчасного нарахування та сплати єдиного внеску створює певні наслідки для платника податків та наявність у останнього матеріально-правового інтересу, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом. Відповідно, у разі скасування вимоги про сплату недоїмки, контролюючий орган повинен вчинити дії щодо відображення/коригування у особовій картці позивача дійсного стану зобов`язань перед бюджетом.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.
Відповідач зазначає, що за даними інформаційної системи Державної податкової служби позивач з 23.04.2009 по теперішній час перебуває на обліку в ГУ ДПС у Дніпропетровській області Лівобережної ДПІ (Індустріальний р-н. м. Дніпра) як особа, яка провадить незалежну професійну діяльність та відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону №2464-VI є платником єдиного внеску. В ІКП по єдиному внеску (по коду бюджетної класифікації 71040000) ФОП ОСОБА_1 відбулись автоматичні щоквартальні нарахування єдиного внеску за 2017-2020 роки на загальну суму 38888,74 грн. Нарахування єдиного внеску за 2020 рік в ІКП відображено з урахуванням п.9-10 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2464-VI. З приводу рішення суду у справі №160/13507/22 від 01.11.2022 скаржник вказує, що ним виконані всі необхідні умови щодо виконання цього рішення суду в межах своїх повноважень на підставі діючого законодавства України. Відповідач вважає правомірним прийняте ним рішення про відмову у задоволенні заяви позивача про коригування даних в інформаційно-телекомунікаційній системі ДПС, адже вказаними рішенням суду скасовано лише вимогу Головного управління, проте жодним чином не зобов`язано вносити зміни до інтегрованої картки платника податків.  Також відповідач наголошує, що відповідно до довідки форми ОК-7 не підтверджено фактичної сплати роботодавцем необхідної суми єдиного внеску за позивача в періоди 2017-2018 роки, тому вважає правомірними нарахування, відображені в інтегрованій картці платника податків. Крім того, скаржник  не погоджується із стягненням витрат на правничу допомогу, так як розмір зазначених позивачем витрат не є співмірним із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт. 
Позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечує, відповідно до поданого відзиву на апеляційну скаргу просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін як законне та обґрунтоване.
Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке. 
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач - ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС в Дніпропетровській області як платник єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
За інформацією контролюючого органу в ІКП по єдиному внеску (по коду бюджетної класифікації 71040000) здійснювались автоматичні нарахування єдиного внеску за 2017-2020 роки на загальну суму 38888,74 грн., в тому числі: за 2017 рік у сумі 8448,00 грн., термін сплати 02.05.2018.; за I квартал 2018 року у сумі 2457,18 грн., граничний строк сплати до 19.04.2018; за II квартал 2018 року у сумі 2457,18 грн., граничний строк сплати до 19.07.2018; за III квартал 2018 року у сумі 2457,18 грн., граничний строк сплати до 19.10.2018; за IV квартал 2018 року у сумі 2457,18 грн., граничний строк сплати до 21.01.2019; за I квартал 2019 року у сумі 2754,18 грн., граничний строк сплати до 19.04.2019;  за II квартал 2019 року у сумі 2754,18 грн., граничний строк сплати до 19.07.2019; за III квартал 2019 року у сумі 2754,18 грн., граничний строк сплати до 21.10.2019; за IV квартал 2019 року у сумі 2457,18 грн., граничний строк сплати до 21.01.2020; за I квартал 2020 року у сумі 2078,12 грн., граничний строк сплати до 21.04.2020; за II квартал 2020 року у сумі 1039,06 грн., граничний строк сплати до 20.07.2020; за III квартал 2019 року у сумі 3178,12 грн., граничний строк сплати до 19.10.2020; за IV квартал 2019 року у сумі 3300,00 грн., граничний строк сплати до 19.01.2021.
Станом на 31.07.2022 в ІКП позивача обліковувалась заборгованість (недоїмка) зі сплати єдиного внеску у сумі 9959,18 грн. ( з урахуванням зменшення нарахувань відповідно до Рішення ДПС України від 16.12.2020 №35314/6-99-00-06-03-01-06 на загальну суму 27499,56 грн. та самостійно сплачених платником 31.01.2022  - 1430,00 грн.) за періоди: -363,88 грн.  нараховано ЄВ ФОП в т.ч. з незалежною професійною діяльність за I квартал 2019 року (з урахуванням коригування ІКП та сплачених 1430,00 грн.); 2078,12 грн.  нараховано ЄВ ФОП в т.ч. з незалежною професійною діяльність за I квартал 2020 року (термін сплати 21.04.2020); 1039,06 грн.  нараховано ЄВ ФОП в т.ч. з незалежною професійною діяльність за II квартал 2020 року (термін сплати 20.07.2020); - 3178,12 грн.  нараховано ЄВ ФОП в т.ч. з незалежною професійною діяльність за III квартал 2020 року (термін сплати 19.10.2020); 3300,00 грн.  нараховано ЄВ ФОП в т.ч. з незалежною професійною діяльність за IV квартал 2020 року (термін сплати 19.01.2021).
10.08.2022 контролюючий орган сформував та направив на адресу позивача вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-2605-54/410 на суму 9959,18 грн.
Означена вимога оскаржена позивачем в судовому порядку.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.11.2022 у справі №160/13507/22, яке набрало законної сили 01.12.2022, визнано протиправною вимогу ГУ ДПС у Дніпропетровській області про сплату боргу (недоїмки) №ф-2605-54/410 від 10.08.2022 та зобов`язано контролюючий орган скасувати зазначену вимогу. 
На виконання цього рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду вимога №Ф-2605-54/410 від 10.08.2022 ГУ ДПС у Дніпропетровській області скасована в ІКС органів ДПС. 
23.02.2023 позивач звернувся із заявою до ГУ ДПС у Дніпропетровській області, в якій просив здійснити корегування даних інформаційно-телекомунікаційної системи ДПС щодо зменшення суми зобов`язань з єдиного внеску відповідно рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/13507/22 від 01.11.2022.
Листом від 10.03.2023 за № 5703/6/04-36-24-15-19 ГУ ДПС у Дніпропетровській області повідомило позивача, що відповідно до резолютивної частини рішення суду від 01.11.2022 у справі № 160/13507/22 вносити будь які зміни до ІКП податковий орган не зобов`язаний.
Не погоджуючись з таким рішенням контролюючого органу, позивач звернувся до суду з цим позовом.  
З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає за необхідне зазначити таке.
Правила ведення в податкових органах оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) визначені Порядком ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 12 січня 2021 року № 5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 березня 2021 № 321/35943).
За визначеннями в пункті 2 розділу І вказаного Порядку № 5 інтегрована картка платника - форма оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу;
оперативний облік - процес відображення, систематизації та узагальнення облікових показників в ІКП, який ґрунтується на принципах бухгалтерського обліку;
облікові показники - показники в ІКП, які породжуються у процесі перетворення у підсистемах інформаційної системи первинних показників;
облікова операція - дія в ІКП, яка призводить до змін облікових показників;
первинні показники - показники, що містяться у первинних документах та є визначальними для характеристики процесів адміністрування платежів, контроль за справлянням яких покладено на податкові органи;
первинні документи - документи, що складені платниками та/або податковими органами, отримані від інших органів влади згідно з чинним законодавством (податкові декларації, уточнюючі розрахунки, податкові повідомлення-рішення, рішення податкового органу, вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску, судові рішення, рішення про розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу), інформація Казначейства про надходження податків і зборів та єдиного внеску тощо).
Відповідно до пункту 1 розділу ІІ зазначеного Порядку з метою обліку нарахованих і сплачених, повернутих та відшкодованих сум платежів територіальними органами ДПС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які мають сплачуватися такими платниками на рахунки, відкриті в розрізі адміністративно-територіальних одиниць.
ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування за відповідним видом платежу та відповідною адміністративно-територіальною одиницею.
Облік платежів ведеться в ІКП окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення.
Згідно з п.4-5 розділу І Порядку відображення/занесення первинних показників у підсистемах інформаційної системи здійснюється працівниками структурних підрозділів територіальних органів ДПС за напрямами роботи.
Моніторинг повноти та своєчасності внесення первинних показників у підсистеми інформаційної системи забезпечується керівниками структурних підрозділів територіального органу ДПС за напрямами роботи. Загальний контроль за достовірністю відображення в ІКП облікових показників забезпечується підрозділом, що здійснює облік платежів.
Згідно підпункту 1 пункту 2 «визначення первинних показників щодо сум погашення податкового боргу (заборгованості зі сплати платежів до бюджетів) та заборгованості зі сплати єдиного внеску» підрозділу 1 Розділу VI Порядку  № 5 первинними документами, на підставі яких в ІКП здійснюється погашення (зменшення) суми податкового боргу (заборгованості зі сплати платежів до бюджетів) та заборгованості зі сплати єдиного внеску, є, в тому числі: рішення суду про вирішення питання по суті (скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов`язання та пені/суми єдиного внеску за результатами судового оскарження), яке набрало законної сили.
Відповідно до пункту 6 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07 травня 2015 р. за № 508/26953, вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається відкликаною, якщо вимога податкового органу про сплату боргу (недоїмки) скасовується судом - у день набрання судовим рішенням законної сили.
Наведені вище правові норми дають підстави для висновку, що оскільки облік нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску відображається в інтегрованій картці платника, то матеріально-правовий інтерес платника податків полягає в тому, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом, реальну структуру податкових вигод та податкових зобов`язань платника податків.
У разі скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) контролюючий орган повинен вчинити дії щодо відображення/коригування у особовій картці позивача дійсного стану зобов`язань перед бюджетом.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25.03.2020 у справі № 826/9288/18, від 19.02.2019 у справі №825/999/17, від 26.02.2019 у справі №805/4374/15-а і враховується судом при розгляді цієї справи згідно з ч.5 ст.242 КАС України.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що враховуючи те, що рішенням Дніпропетровської окружного адміністративного суду від 01.11.2022 по справі №160/13507/22 визнано протиправною та скасовано вимогу ГУ ДПС у Дніпропетровській області про сплату боргу (недоїмки) №ф-2605-54/410 від 10.08.2022, відповідач повинен був внести актуальні відомості в особову картку позивача та зазначити дійсний стан зобов`язань перед бюджетом.
Отже оскільки у спірних відносинах відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо коригування (зменшення) боргу (недоїмки) по єдиному внеску позивача в інформаційно-комунікаційній системі органів ДПС України відповідно до рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/13507/22 від 01.11.2022, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції про наявність підстав для зобов`язання відповідача вчинити певні дії з метою відновлення порушених прав позивача, що зумовило прийняття судом рішення  про задоволення позову.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують. 
Щодо розподілу судових витрат і стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області   витрат на правничу допомогу у розмірі 8040,00 грн. суд апеляційної інстанції також погоджується з судом першої інстанції.
За правилами ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Порядок компенсації витрат на професійну правничу допомогу визначений у статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якої витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;  ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 цього Закону видами адвокатської діяльності є, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону визначено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Верховним Судом в постанові від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 зазначено, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
В даному випадку матеріали справи містять такі документи, якими позивач обґрунтовує понесені ним витрати на правничу допомогу: договір про надання правничої допомоги №67 від 02.06.2023; акт приймання-передачі виконаних робіт (надання послуг) від 06.06.2023 до Договору №67 від 02.06.2023; квитанція до прибуткового касового ордера № 67 від 05.06.2023; ордер на надання правничої (правової) допомоги від 05.06.2023;  свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю.
Вирішуючи питання розподілу витрат, пов`язаних з правничою допомогою, суд  першої інстанції виходив з предмету розглядуваного спору, того, що ця справа є справою незначної складності і, враховуючи обсяг наданих адвокатом послуг,  встановив, що є обґрунтованим та співмірним розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 8040,00 грн., тому такі витрати підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Враховуючи категорію даної справи, обсяг і зміст наданих адвокатом послуг, суд апеляційної інстанції,  керуючись засадами розумності у визначенні розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу, погоджується з судом першої інстанції про наявність підстав для стягнення на користь позивача судових витрат за оплату правничої допомоги, наданої під час розгляду справи в суді першої інстанції, у розмірі 8040 грн.
Відповідач, вказуючи в апеляційній скарзі на те, що розмір витрат на правничу допомогу у цій справі не є співмірним із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, в той же час не наводить жодних доводів щодо неспівмірності витрат з розміром присуджених судом першої інстанції сум.
Виходячи з вищенаведеного, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування рішення суду відсутні. 
Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд                                                    
ПОСТАНОВИВ: 
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Дніпропетровській області залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 липня 2023 року у справі № 160/12379/23 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України. 
   
Головуючий - суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко