УХВАЛА
 
22 лютого 2024 року                                                 
м. Київ
 
справа № 522/16962/20
провадження № 61-2058ск24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
 
Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М.,
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 30 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-банк», приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Долинського Миколи Миколайовича про відшкодування вартості безпідставно набутого майна,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом 
до Акціонерного товариства «Альфа-банк» (далі - АТ «Альфа-банк»), приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Долинського  М. М. про відшкодування вартості безпідставно набутого майна.
 
Позов мотивований тим, що рішенням Одеського апеляційного суду від 06 лютого 2020 року у справі № 522/22291/18 визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 14189, вчинений 24 вересня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В. А. про звернення стягнення на предмет іпотеки: машино-місце НОМЕР_1, загальною площею 16,9 кв. м, машино-місце № 111, загальною площею 16,9 кв. м, що знаходяться за адресою: 
АДРЕСА_1 та належать на праві приватної власності ОСОБА_1 . Незважаючи на оскарження виконавчого напису, приватним виконавцем Долинським М. М. продовжувались виконавчі дії, в ході яких належне їй майно було передано на реалізацію з торгів. 25 березня 2019 року приватним виконавцем Виконавчого округу Одеської області Долинським М. М. було складено акт про проведені електронні торги, згідно з яким, майно було придбане ОСОБА_2 за ціною 144 617,60 грн за кожний об`єкт, отримані кошти перераховані в сумі по 7 230,88 грн з кожного об`єкта як гарантійний внесок 
ДП «Сетам», в сумі по 137 386,72 грн з кожного об`єкта надійшло на депозитний рахунок приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області 
Долинського М. М.
 
28 березня 2019 року постановою приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Долинського М. М. виконавче провадження закінчено.
 
Вказувала, що оскільки судовим рішенням від 06 лютого 2020 року у справі 
№ 522/22291/18 виконавчий напис визнаний таким, що не підлягає виконанню, 
то правові підстави для звернення стягнення на машино-місця в порядку виконання виконавчого напису відсутні.
 
Зазначала, що згідно з проведеною 21 серпня 2020 року оцінкою, ринкова вартість одного машино-місця становить 241 876,00 грн.
 
Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 на підставі статті 
1212 Цивільного кодексу України просила стягнути з АТ «Альфа-банк», приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Долинського М. М. на її користь вартість безпідставно набутого майна в розмірі 483 752,00 грн. 
 
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21 жовтня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
 
Стягнуто з АТ «Альфа-банк» на користь ОСОБА_1 вартість безпідставно набутого майна у розмірі 289 234,00 грн. 
 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
 
Постановою Одеського апеляційного суду від 30 листопада 2023 року, 
з урахуванням ухвали про виправлення описки від22 січня 2024 року, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 жовтня 2021 року скасовано, ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову. Вирішено питання 
про розподіл судових витрат.
 
08 лютого 2024 року ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку, звернулася 
до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Одеського апеляційного суду від 30 листопада 2023 року, в якій заявник, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Одеського апеляційного суду від 30 листопада 2023 року і залишити в силі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 жовтня 2021 року.
 
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.
 
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати 
від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги 
до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, 
№ 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE 
v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
 
Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року 
№ 10-р(II)/2023, зокрема, визнано таким, що відповідає Конституції України 
(є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
 
У касаційному порядку може бути здійснений перегляд судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, проте лише у випадках, визначених Кодексом (абзац четвертий пункту 7.5. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023)
 
Верховний Суд як суд касаційної інстанції у цивільних справах із перегляду 
в касаційному порядку судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, має виконувати повноваження щодо усунення порушень норм матеріального та/або процесуального права, виправлення судових помилок 
і недоліків, а не нового розгляду справи та нівелювання ролі судів першої 
та апеляційної інстанцій у чиненні правосуддя та розв`язанні цивільних спорів (абзац п`ятий пункту 7.7. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).
 
Унормування процесуальних відносин у спосіб визначення в Кодексі підстав 
для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої 
та апеляційної інстанцій, можливе як виняток і лише у разі, коли це обумовлено потребами, що є значущими для дієвості та ефективності правосуддя, зокрема потребою розв`язання Верховним Судом як найвищим судом у системі судоустрою України складного юридичного питання, яке має фундаментальне значення 
для формування судами єдиної правозастосовної практики (абзац другий пункту 7.8. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України 
від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).
 
Припис пункту 2 частини третьої статті 389 Кодексу, що встановлює один 
із «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, - визнання справи малозначною - є зрозумілим 
за змістом та передбаченим за наслідками застосування. Зазначений припис Кодексу також має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності 
(пункт 7.9. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України 
від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).
 
Предметом спору у цій справі є відшкодування вартості безпідставно набутого майна в розмірі 483 752,00 грн.
 
Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України 
на 2024 рік» установлено з 01 січня 2024 року прожитковий мінімум працездатних осіб становить 3 028 грн.
 
Тобто, ціна позову становить 483 752,00 грн, яка станом на 01 січня 2024 року 
не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028 грн х 250 = 757 000 грн).
 
Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах 
та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення 
для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення 
для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 
389 ЦПК України).
 
Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять. 
 
Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись 
з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, 
що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).
 
Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 
1 частини другої статті 394 ЦПК України).
 
Оскільки оскаржуване судове рішення ухвалене у справі з ціною позову, 
що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і воно не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
 
З урахуванням наведеного не потребують окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.
 
Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 30 листопада 
2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-банк», приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Долинського Миколи Миколайовича про відшкодування вартості безпідставно набутого майна відмовити.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                            В. В. Сердюк

С. О. Карпенко

І. М. Фаловська