УХВАЛА
 
19 березня 2024 року
м. Київ
 
справа № 372/1805/19
провадження № 61-10749св23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
 
Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,
   
учасники справи:
 
позивачза первісним позовом - ОСОБА_1 ,
відповідач за первісним позовом- ОСОБА_2 ,
позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_2 ,
відповідачі за зустрічним позовом: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
третя особа - приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Мельник Марина Володимирівна,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження заяву судді Верховного Суду Луспеника Д. Д. про самовідвід у справі за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 19 червня 2023 року у справіза позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа -  приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Мельник Марина Володимирівна, про визнання житлового будинку та земельної ділянки особистою приватною власністю чоловіка та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Мельник Марини Володимирівни, про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності,
 
ВСТАНОВИВ: 
 
У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до              ОСОБА_2 , в якому, з урахуванням заяви про зміну предмета та підстав позову, просив суд встановити факт належності ОСОБА_5 на праві особистої приватної власності нерухомого майна: будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з усіма надвірними будовами; земельної ділянки, площею 0,2500 га, кадастровий номер 3223184201:01:004:0085, та земельної ділянки, площею 0,2065 га, кадастровий номер 3223184201:01:004:0084.
 
У вересні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом,             в якому, уточнивши позовні вимоги, просила встановити факт її проживання однією сім`єю з ОСОБА_5 з 01 січня 2004 року до 15 березня 2007 року, визнати за нею право власності на 1/2 частини жилого будинку з надвірними спорудами, який розташований по АДРЕСА_2 , загальною площею 158, 0 кв. м, жила площа 48, 0 кв. м, та 1/2 частини земельної ділянки,площею 0,2500 га, з кадастровим номером 3223184201:01:004:0085.
 
Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 22 вересня 2022 року, ухваленим у складі судді Потабенко Л. В., у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 відмовлено.
Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено.
Встановлено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 (до реєстрації шлюбу ОСОБА_6 ), разом із ОСОБА_5 з 01 січня 2004 року               до 15 березня 2007 року.
Визнано за ОСОБА_2 право власності на частку у спільному майні подружжя, на 1/2 частини житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований по АДРЕСА_2 , загальною площею 158,0 кв. м., житлова площа 48,0 кв. м.
Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частини земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд                          і будівель, площею 0,2500 га, кадастровий номер 3223184201:01:004:0085.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 19 червня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Завойка Д. І. задоволено частково, рішення Обухівського районного суду Київської області від 22 вересня 2022 року скасовано.
Ухвалено у справі нове судове рішення, яким у задоволенні позову                   ОСОБА_1  та у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.
 
У липні 2023 року представник ОСОБА_2 - адвокат Нікітіна-Дудікова Г. Ю. подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Згідно з протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями                  від 19 липня 2023 року справу призначено колегії суддів у складі: Гулька Б. І., Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Луспеника Д. Д.
 
Ухвалою Верховного Суду від 25 липня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги.
 
У строк, визначений судом, заявник усунув недоліки касаційної скарги.
 
Ухвалою Верховного Суду від 02 серпня 2023 року відкрито касаційне провадження, витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.
 
У серпні 2023 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_7 подав відзив на касаційну скаргу, в якому просив відмовити у задоволенні касаційної скарги та залишити судове рішення апеляційного суду без змін як таке, що ухвалене                         з додержанням норм матеріального та процесуального права.
 
У серпні 2023 року до Верховного Суду надійшли матеріали справи.
 
Під час попереднього розгляду справи суддя Луспеник Д. Д. заявив про самовідвід з тих підстав, щоб усунути обставини, які б давали щонайменший сумнів                               в об`єктивності та неупередженості суду, оскільки приймав участь у розгляді справи № 372/3321/19(провадження № 61-10538св22) за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Мельник М. В., ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та поділ спільного майна подружжя, в якій встановлені певні правові висновки і на які посилається позивач ОСОБА_2 у даній справі, що переглядається у касаційному порядку, як на встановлені преюдиційні обставини.
 
Вирішуючи питання про самовідвід судді, Верховний Суд виходить з такого.
 
У пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом.
 
У світлі прецедентної практики Європейського суду з прав людини об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.
 
Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку                   в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 48).
 
Крім того, пункт 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, наголошує, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в його неупередженості.
 
Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у статтях 36, 37 ЦПК України.
 
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші, ніж перелічені               у пунктах 1-4 частини першої статті 36 ЦПК України, обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.
 
З підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.
 
Відповідно до частини першої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.
 
На підставі пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України заява судді Верховного Суду Луспеника Д. Д. про самовідвід підлягає задоволенню, а справа - передачі для повторного автоматизованого перерозподілу.
 
Керуючись пунктом 5 частини першої статті 36, статями 37, 39, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Заяву судді Верховного Суду Луспеника Д. Д. про самовідвід задовольнити.
 
Справу передати на автоматизований перерозподіл. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.   

Судді:   	Г. В. Коломієць     Б. І. Гулько      Д. Д. Луспеник