УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
15 січня 2024 року
м. Київ
справа № 515/1769/20
провадження № 51-1535 ск 23
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,  
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 16 листопада 2023 року, 
встановив:
Як вбачається із касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень, ухвалою слідчого судді Татарбунарського районного суду Одеської області від 28 грудня 2020 року відмовлено у задоволені скарги ОСОБА_4 на дії слідчого щодо нездійснення процесуальних дій під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №12020160440000217 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 15 лютого 2021 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Татарбунарського районного суду Одеської області від                   28 грудня 2020 року.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16 листопада 2023 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_4 про перегляд за виключними обставинами ухвали Одеського апеляційного суду від 15 лютого 2021 року.
ОСОБА_4 звернувся із касаційною скаргою, в якій порушує питання про перегляд ухвали Одеського апеляційного суду від 16 листопада 2023 року. 
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга має містити обґрунтування заявлених скаржником вимог, із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу.
Наведене обґрунтування вимог ОСОБА_4 викладено без урахування вимог ст. 433 КПК України, яка визначає межі перегляду судом касаційної інстанції, та положень ч. 1 ст. 438 КПК України, якою регламентовано, що підставами для скасування або зміни судових рішень у касаційному суді є лише: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
При цьому, при вирішенні питання про наявність зазначених у ч. 1 ст. 438 КПК України підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 КПК України.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Водночас, як убачається зі змісту касаційної скарги, ОСОБА_4 , всупереч наведеним положенням процесуального закону, не зазначає, яких саме порушень допустився суд апеляційної інстанції, відмовляючи йому у відкритті провадження за його заявою про перегляд за виключними обставинами ухвали Одеського апеляційного суду від 15 лютого 2021 року та не конкретизує, у чому саме ці порушення полягають,і чому їх слід відносити до підстав для скасування касаційним судом рішення апеляційного суду згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України та з огляду на положення статей 370, 404, 412-414, 419 цього Кодексу.
Крім цього, згідно ст. 436 КПК України, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Проте, у касаційній скарзі ОСОБА_4  просить скасувати ухвалу Одеського апеляційного суду від 16 листопада 2023 року та направити справу № 515/1769/20 (провадження № 1-кс/515/2621/20) до Вищого антикорупційного суду України для подальшого її розгляду згідно вимог п. 3 ч. 5 ст. 461 КПК України, що не відповідає вимогам ст. 436 КПК України.
 
Вказані порушення перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження, шляхом подання виправленої касаційної скарги.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без руху та встановити строк для усунення недоліків - п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання вимог ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                         ОСОБА_2                               ОСОБА_3