Справа № 756/14938/23                                                      суддя в І-й інстанції Дев`ятко В.В.
Провадження № 33/824/1192/2024                                    суддя в ІІ-й інстанції Фінагеєв В.О.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП 

КИЇВСЬКИЙ   АПЕЛЯЦІЙНИЙ   СУД
                     
П О С Т А Н О В А
Іменем України
11 березня 2024 року                                                                                       м. Київ
 
Суддя Київського апеляційного суду Фінагеєв В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Покотинського Максима Анатолійовича на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 09 січня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
 
В С Т А Н О В И В:
 
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 03 листопада 2023 року серії ААД № 641246 03 листопада 2023 року, близько 10 год. 57 хв., ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «TOYOTA COROLLA» д.н.з. НОМЕР_1 , по Оболонському пр-ту 3/15 в м. Києві, з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, бліда шкіра обличчя). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 09 січня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Ухвалюючи оскаржувану постанову, місцевий суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП є доведеною. 
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Покотинський М.А. просить скасувати постанову місцевого суду через порушення норм матеріального та процесуального права та закрити провадження у справі через відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.    
В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник ОСОБА_1 адвокат Покотинський М.А. вказує про те, що оскільки матеріали справи не містять будь-яких інших відеодоказів об`єктивної фіксації керування ОСОБА_1 транспортним засобом (зокрема за допомогою камер зовнішнього спостереження, камер відеореєстраторів або камер мобільних засобів зв`язку), та письмових доказів які б вказували на те, що поліцейськими безпосередньо зупинявся автомобіль під керування ОСОБА_1 або доказів того, що поліцейські/свідки були очевидцями керування ОСОБА_1 автомобілем, вказує на недоведеність обставини керування автомобілем, що свідчить про відсутність у діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та виключає його відповідальність за цією статтею. Крім того, як вбачається з долученого до матеріалів справи відеозапису з портативних відеореєстраторів поліцейських відеозйомка обстановки та обставин подій, описаних в протоколі від 03 листопада 2023 року, здійснена поліцейськими епізодично (11 різних відео) в різні періоди часу. На відео є перерва у майже 1,5 години, що своєю чергою є прямою ознакою, що даний доказ недопустимий, тобто отриманий з порушенням закону. Також, не можливо встановити, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, оскільки на відеозаписах, які були долучені до матеріалів справи працівниками поліції, підтверджується тільки момент спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції. Крім того, у протоколі і в матеріалах справи відсутні відомості про причину зупинки, отже зупинка ТЗ ОСОБА_1 була безпідставна та ставить під сумнів не упередження ставлення працівників поліції до ОСОБА_1 . Також, у протоколі було зазначено, що у ОСОБА_1 є явні ознаки перебування в наркотичному сп`янінні, хоча на відео, не зафіксовано, як саме працівники поліції це встановили і чи встановлювали взагалі. А відповідно причиною зупинки ТЗ мають бути ознаки такого сп`яніння. Відповідно, відсутні докази того, що дані ознаки встановлювалися і ставиться під сумнів правомочність зупинки ОСОБА_1 та складання протоколу по ч.1 ст. 130 КУпАП. Враховуючи зазначене, у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення і підстави притягнення його до адміністративної відповідальності.
Дослідивши матеріали провадження, заслухавши пояснення захисника - адвоката Покотинського М.А., перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 03 листопада 2023 року, близько 10 год. 57 хв. керував автомобілем марки «TOYOTA COROLLA» д.н.з. НОМЕР_1 , по Оболонському пр-ту 3/15 в м. Києві, з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, бліда шкіра обличчя). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився
Місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, яке полягало у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. 
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.
Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.
Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Так, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Така відмова зафіксована поліцейськими на відеозаписі.  
Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП   огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Отже, запропонувавши водію ОСОБА_1   проїхати на огляд з метою визначення стану сп`яніння та фіксуючи зазначений процес на відео, поліцейські діяли у межах закону, а, відтак, доводи апеляційної скарги в частині недопустимості відео, як доказу через його  переривання є необґрунтованими.
Так, відеозаписом з камери поліцейського підтверджується вчинення  ОСОБА_1   адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відеозапис відображає чітку і логічну послідовність дій, а також спілкування співробітників поліції із водієм в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та винуватості  ОСОБА_1   у його вчиненні.
Доводи апеляційної скарги в частині не керування ОСОБА_1 транспортним засобом, апеляційний суд вважає не обґрунтованим.
Так, з наданого суду відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 зупинився в м. Києві по проспекту Оболонському у зв`язку з ДТП, до якого був причетний інший автомобіль «МG».
Факт керування автомобілем «TOYOTA COROLLA» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 не заперечував на місці зупинки, вказуючи працівникам поліції, що він вже кілька діб за кермом.
Доводи апеляційної скарги в частині відсутності доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, апеляційний суд відхиляє як безпідставні, оскільки ОСОБА_1 не обвинувачується в керуванні транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння. Крім того, на відео, що наявне в матеріалах справи останній не заперечував факт вживання наркотичних засобів.
З огляду на зазначене, не можуть бути взяті до уваги  посилання захисника на неможливість  виявлення працівниками міліції ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 . 
 У даному випадку, апеляційний суд вважає, що місцевий суд надав  належну оцінку зазначеним діям ОСОБА_1 та обґрунтовано дійшов висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що твердження захисника ОСОБА_1 адвоката Покотинського М.А.  з приводу відсутності в   діях його підзахисного  ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції доказів та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності. 
Враховуючи зазначене, місцевим судом було прийнято законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованих мотивів прийнятого рішення.  
Керуючись ст. 245, ст. 280, 294 КУпАП, суд, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
          Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Покотинського Максима Анатолійовича залишити без задоволення.
Постанову Оболонського районного суду міста Києва від 09 січня 2024 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                     В.О. Фінагеєв