Справа № 302/282/23

Закарпатський апеляційний суд

  П  О  С  Т  А  Н  О  В  А 

І м е н е м У к р а ї н и

22.12.2023                 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Фазикош Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, в м. Ужгороді, матеріали справи про адміністративне правопорушення, складені щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за його апеляційною скаргою на постанову судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 23.05.2023,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Міжгірського районного суду від 23.05.2023 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення – керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані наркотичного сп`яніння з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 536,80грн судового збору.

В оскарженій постанові судді від 23.05.2023 вказано, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення за таких обставин.

06.02.2023, о 17 год. 30 хв., по вул. Т.Г. Шевченка в смт. Міжгір?я Хустського району Закарпатської області, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2190» з державним номерним знаком НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився в Міжгірській РЛ, чим водій порушив вимоги пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить зазначену вище постанову судді від 23.05.2023 скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю і його діях складу адміністративного правопорушення. 

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 вказує, що в матеріалах справи №302/282/23 відсутні будь-які докази керування ним 06.02.2023 автомобілем та зупинки даного транспорту працівниками поліції. 

Апелянт зазначає,що інспектор Скунць І.І. безпідставно склав щодо нього постанову № 708318, чим порушив вимоги ст.35 Закону України «Про поліцію» та Інструкцію від №1452/735 від 09.11.2015. При цьому до даної постанови не додано жодних доказів на підтвердження факту вчинення інкримінованого йому адмінправопорушення.

ОСОБА_1 вважає, що суд першої інстанції не надав жодної оцінки доводам про те, що в описові частині протоколу № 026370 зазначено, що він керував транспортним засобом марки ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. При цьому описова частина протоколу не містить посилань на обов`язкові ознаки складу правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, що не дає підстав ні для кваліфікації дій за ч.1 ст.130 КУпАП, ні для проведення огляду на стан сп`яніння.

В матеріалах справи міститься висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складений 06.02.2023 лікарем КПН «ЛПУ Міжгірська районна лікарня» ОСОБА_2 , з якого слідує, що огляд ОСОБА_1 було проведено лікарем на підставі направлення складеного інспектором Скунць І.І., яке було складено 06.02.2023, о 17 год. 53 хв., та на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, №13, складеному о 17 год. 50 хв. 06.02.2023 року. З цього слідує, що лікар ОСОБА_2 склала Акт медичного огляду до того як інспектор Скунць І.І. направив його на відповідний огляд шляхом складання направлення у відповідності до додатку 1 до Інструкції №1452/735. Відповідно станом на 17 год. 50 хв. 06.02.2023 року у лікаря ОСОБА_2 не було підстав проводити йому огляд на стан сп`яніння та складати вказаний Акт.

Крім того, апелянт зазначає, що дані про час складання лікарем ОСОБА_2 . Акту медичного огляду та Висновку не відповідають фактичним обставинам. З відеозапису «0000000 000000_20230206232015_0023» слідує, що вперше його було освідчено у КНП «ЛІТУ Міжгірська РЛ» за допомогою спеціального технічного засобу о 23:21 год. 06.02.2023 року, тобто через майже шість годин після того, як поліцейськими нібито було встановлено факт керування мною транспортним засобом в смт. Міжгір`я по вул. Шевченка в стані алкогольного сп`яніння.

Отже, матеріали справи містять докази того, що ОСОБА_1 було освідчено в лікарні після спливу двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення, що є порушенням вимог ч.4 ст.266 КУпАП та п.9 Розділу II Інструкції №1452/735, і має наслідком визнання такого огляду недійсним (ч.5 ст.266 КУпАП та п.22 Розділу III Інструкції №1452/735).

Інспектор Скунць І.І., не повідомляв ОСОБА_1 про те, що ним здійснювалася відеофіксація події на місці стоянки транспортного засобу ВАЗ в смт. Міжгір`я по вул. Шевченка за допомогою технічних засобів. Свідки також поліцейським не залучалися. В Протоколі №026370 відсутні посилання на технічну відеофіксацію, не зазначені дані про технічні засоби відеозапису та дані про свідків.

В судові засіданні в апеляційній інстанції, які були призначені на 22.09.2023, 03.11.2023 та 22.12.2023 ОСОБА_1 та його захисник Рішко С.І. не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки апеляційний суд не повідомили, заяв та клопотань не подавали. 

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення із наступних підстав.

Суд першої інстанції повно і всебічно дослідив матеріали наявні у справі та прийшов до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому судом першої інстанції було враховано наступні докази: 
- протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №026370 від 06.02.2023 (а.с. 2);
- постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 708318 від 06.02.2023 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.5 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП (а.с. 3);
- висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.02.2023 № 13 (а.с. 4).
- диск із записом із нагрудної камери поліцейського.

Вищенаведені докази є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, порушень при їх збиранні апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні ним передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність у разі керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 026370 від 06.02.2023 ОСОБА_1 06.02.2023, о 17 год. 30 хв., по вул. Т.Г. Шевченка в смт. Міжгір?я Хустського району Закарпатської області, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2190» з державним номерним знаком НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився в Міжгірській РЛ, чим водій порушив вимоги пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 із протоколом ознайомлений, що підтверджується його особистим підписом (а.с.2). пояснень чи зауважень до протоколу не додав.

Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 13 від 06.02.2023, встановлено, що ОСОБА_1 пройшов огляд у КНП ЛПУ «Міжгірська РЛ», за результатами огляду лікар ОСОБА_2 констатувала, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, 1,27 проміле. Вказаний висновок також підписаний ОСОБА_1 зауважень особою не зазначено (а.с.4).

Апеляційним судом не встановлено та матеріали справи не містять будь-яких відомостей, що зазначений вище висновок оскаржено відповідно до ст.267 КУпАП.

Клопотань про витребовування медичної чи іншої документації, пов`язаної із вказаним висновком щодо результатів медичного огляду, підписано лікарем ОСОБА_2 ані до суду першої інстанції, ані до апеляційного суду не надходило. Підстав сумніватись у достовірності цього висновку у суду немає.

Судом також встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 026370 було складено 06.02.2023 о 18 год. 20 хв. У протоколі зазначено, що інкриміноване ОСОБА_1 порушення мало місце 06.02.2023 о 17 год. 30 хв. (а.с.2). В постанові про накладення адмінстягнення серії БАД № 708318, що правопорушення передбачене ч.5 ст.121-2 КУпАП мало місце 06.02.2023 в той же час 17.30 хв. (а.с.3). Висновок щодо результатів медичного огляду містить дату та точніший час огляду 06.02.2023 17.53 (а.с.4). Подія зафіксована на доданому протоколі відеозаписі з бодікамери поліцейського 22.43 год. 

При цьому із записів нагрудної камери слідує, що ОСОБА_1 визнав, що вживав пиво в обід, що і стало підставою для проведення відповідного огляду. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в закладі охорони здоров`я КНП «Міжгірська ЦРЛ». В лікарні було застосовано прилад Драгер двічі, з однаковим результатом: 1,27 проміле. Зауважень при проходженні не заявлено.

При оцінці вищенаведених доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись ч.1 ст.251 та ст.252 КУпАП, не вбачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.

Відповідно до ч.ч. 2,3,5,6 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд відхиляє доводи ОСОБА_1 про те, що працівниками поліції порушені вимоги ст.266 КУпАП та в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені свідки, оскільки з матеріалів справи слідує, що працівниками поліції здійснювався відеозапис з їх нагрудних камер. При цьому наявний відеозапис достатньою мірою відтворює подію, описану у протоколі про адміністративне правопорушення.

Зміст протоколу відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки, як слідує з його змісту, в ньому наявні всі необхідні відомості, які передбачені вказаною нормою, також підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

До протоколу додано копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 708318 від 06.02.2023, згідно якої до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. за адміністративні порушення, передбачені ч.5 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП (а.с.3).

Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 11.09.2023 в адміністративній справі № 302/346/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, яким постанову серії БАД № 708318 від 06.02.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу скасована, а провадження закрито. 

ОСОБА_1 вказує, що оскільки постанова про притягнення його до відповідальності за ч.5 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП скасована, слід вважати доведеним той факт, що поліцейські безпідставно зупинили транспортний засіб, яким він керував, а відтак і подальші дії поліцейських слід вважати також неправомірними. 

У зв`язку з цим апеляційний суд звертає увагу на те, що скасовуючи постанову рядового поліції інспектора СРПП відділення поліції № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області Скунць І.І. серії БАД № 708318 від 06.02.2023, Міжгірський районний суд у рішенні від 11.09.2023 по справі № 302/346/23 визнав неналежним та недопустимим, доказом вчинення особою адміністративного правопорушення доданий відповідачем відеозапис, оскільки він не містить інформації, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ» не був пристебнутий під час руху ременем безпеки. Також відеозапис не містить будь-яких даних, які свідчать про те, що водієм ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції не було надано поліс загальнообов`язкового державного страхування цивільно-правової відповідальності. За цих обставин суд порахував, що доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП, відповідачем не додано. 

Водночас у вищезазначеному судовому рішенні не спростовано факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що має значення для кваліфікації його дій за диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП. Факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 у вказані час та місці у протоколі про адміністративне правопорушення також не оспорюється.

На підставі вищенаведеного, апеляційний суд прийшов до висновку, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, а висновок суду першої інстанції, про керування ним автомобілем у стані алкогольного сп`яніння та відмову особи від проходження у встановленому порядку освідування на стан алкогольного сп`яніння, чим порушено п.2.5 Правил дорожнього руху не спростовано.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують факту вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення відносно ОСОБА_1 накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог статей 23,33 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без змін, а подана ОСОБА_1 апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження і є безпідставними – без задоволення.

Керуючисьст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а винесену щодо нього постанову судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 23.05.2023 – без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Фазикош