ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 639/5382/19  Номер провадження 22-ц/814/186/24	Головуючий у 1-й інстанції Єрмоленко В.Б.  Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 січня 2024 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючий суддя Пилипчук Л.І.,
судді Дорош А.І., Дряниця Ю.В., 
секретар Стеценко В.С.,
з участю представника відповідача - адвоката Рижкова І.П., представника позивача – Буряковська О.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції у місті Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 
на рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 08 лютого 2021 року, постановлене суддею Єрмоленко В.Б. (повний текст складено 15 лютого 2021 року),
у справі за позовом Харківської міської ради до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати, 
в с т а н о в и в:
       31.07.2019 Харківська міська рада звернулася в суд із указаним позовом. В обґрунтування підстав позову зазначає, що рішенням Харківської міської ради від 06.03.2006 №61/06 ОСОБА_1 надано в оренду земельну ділянку загальною площею 0,5462 га по АДРЕСА_1 для обслуговування нежитлової виробничої будівлі строком до 01.03.2031. 
       На підстави указаного рішення між сторонами укладено договір оренди землі від 29.08.2006, зареєстрований у Харківській регіональній філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі за №240667100049.
       За змістом такого договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки на період експлуатації становить 1 029 377,00 грн. (п.5); розмір орендної плати на місяць: у 2006 році- 2 184,08 грн., із 2007 року – 3 165,33 грн. (п.9); обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексу інфляції (п.10); розмір орендної плати переглядається у тому числі в інших випадках, передбачених законом (п.13).
       Спірна земельна ділянка упродовж тривалого строку використовується відповідачем без сплати орендної плати у повному обсязі, унаслідок чого утворилася заборгованість за період із 01.08.2016 по 31.12.2018 у розмірі 216 278,52 грн., заявлених до стягнення, а також 3 244,18 грн. судового збору.
       Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 08.02.2021 позовні вимоги Харківської міської ради до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати - задоволено.
       Стягнуто із  ОСОБА_1 на користь Харківської міської ради заборгованість зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою відповідно до договору оренди землі від 29.08.2006, зареєстрованого за №240667100049 за період з 01.08.2016 по 31.12.2018 у сумі 216 278,52 грн., а також понесені витрати по оплаті судового збору в сумі 3 244,18 грн.
       Рішення районного суду вмотивовано тим, що позивачем доведено належними доказами, не спростованими відповідачем, наявність простроченого (невиконаного) ним, як орендарем, зобов`язання щодо сплати орендної плати, яка підлягає стягненню згідно наданого позивачем розрахунку.
       Відповідач, в інтересах якого діє представник - адвокат Рижков І.П., оскаржив рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.
       Зазначає, що при постановленні оскаржуваного рішення суд, визнаючи належним та правильним застосування до спірних правовідносин положень ПК України у відповідності до приписів ч.2 ст.21 Закону України «Про оренду землі», вибірково застосував його окремі положення. 
       Звертає увагу, що вимоги позову були обґрунтовані положеннями п.287.3 ст.287 ПК України, оцінка яких судом надана не була. Тоді як, у відповідності до положень п.286.2 ст.286 ПК України, фізичні особи податкову декларацію на поточний рік зі сплати плати за землю у формі земельного податку або орендної плати не подають і, відповідно, положення п.287.3 ст.287 цього Кодексу до відповідача не можуть бути застосовані. 
       Доводить, що заборгованість зі сплати орендної плати за землю за Договором оренди за спірний період могла виникнути виключно після отримання від контролюючого органу податкових повідомлень-рішень про сплату орендної плати за 2016-2018 звітні роки. Тоді як у цій справі податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області, яким були нараховані податкові зобов`язання зі сплати орендної плати за 2016 та 2018 роки були скасовані судовими рішеннями, які набрали законної сили, а за 2017 рік - розглядається судом (справа №639/5382/19).
       Вважає, що у відповідача на час звернення Харківської міської ради із цим позовом та на час постановлення рішення не виникло заборгованості зі сплати орендної плати за землю за договором оренди за період із 01.08.2016 по 31.12.2018, а отже відсутнім є порушене майнове право.
       Заперечує правильність розрахунку заборгованості, як такого, що не відповідає умов договору, який не містить посилань на обчислення або зміну розміру орендної плати з урахуванням індексів інфляції. Оскільки відповідні зміни до ПК України були прийняті у 2011 році, а договір укладений у 2006 році і зміни до нього не вносилися. Відтак, правові підстави для застосування позивачем при визначенні розміру орендної плати в місяць за земельну ділянку за 2016- 2018 роки коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель відсутні. 
       Наводить власний розрахунок розміру орендної плати за землю, а саме: із 01.08.2016 по 31.12.2016 - 15 826,65 грн. (3 165,33 х 5); із 01.01.2017 по 31.12.2017 - 37 983,96 грн. (3 165,33 х 12); із 01.01.2018 по 31.12.2018 - 37 983,96 грн. (3 165,33 грн. х 12). 
       Також зазначає, що за змістом положень п.289.2 ст.289 ПК України коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується комулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель. Тоді як суд залишив поза увагою та не застосував рішення Харківської міської ради від 03.07.2013 №1209/13, від 27.02.2019 №1474/19, які є публічно доступними та обов`язковими для застосування при визначенні коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки.
       Ухвалами Харківського апеляційного суду від 12.04.2021 відкрито апеляційне провадження у вказаній справі; закінчено підготовчі дії та призначено до судового розгляду.
       29.04.2021 до Харківського апеляційного суду надійшов відзив позивача на апеляційну скаргу, яку просить залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, як законне та обґрунтоване.
       Зазначає, що коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель є числовим вираженням індексу інфляції. Тому, відповідно до чинного законодавства, а саме, ст.289 ПК України, ст.21 Закону України «Про оренду землі» та п.10 договору оренди землі, вказаний коефіцієнт обов`язково повинен застосовуватися при визначенні розміру орендної плати.
       Просить врахувати, що податкові зобов`язання, які були нараховані відповідачу ГУ ДФС у Харківській області були скасовані у зв`язку із порушенням ДФС при складанні податкових повідомлень-рішень положень податкового законодавства щодо порядку та строків ведення обліку платників податку, нарахувань податкового зобов`язання та їх направлення платнику. 
       Повідомляє, що рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 12.01.2018 (справа №639/2947/14) Харківській міській раді було відмовлено у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 про внесення змін до договору оренди землі, що виключає підстави для стягнення орендної плати з урахуванням нормативної грошової оцінки, затвердженої станом на 01.01.2013 та 01.01.2018.
Розпорядженням Верховного Суду від 25.03.2022 №14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду – Полтавському апеляційному суду.
Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями Полтавського апеляційного суду, сформованого 05.08.2022, визначено склад колегії суддів6 головуючий суддя - Хіль Л.М., судді Дорош А.І., Дряниця Ю.В.
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 30.01.2023 справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду. 
У зв`язку із тим, що суддя ОСОБА_2 звільнена з посади судді Полтавського апеляційного суду рішенням Вищої ради правосуддя №474/0/15-23 від 09.05.2023 та відрахована зі штату Полтавського апеляційного суду, здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи та визначеного головуючого суддю Пилипчук Л.І., про що сформовано протокол від 16.05.2023.
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 30.01.2023 справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду. 
02.10.2023 до Полтавського апеляційного суду надійшло клопотання представника відповідача про долучення доказів, а саме засвідчену копію постанови Верховного Суду від 06.07.2023 у справі №820/5357/17.
28.11.2023 представник позивача подав до апеляційного суду додаткові пояснення до відзиву, у яких пояснив, що за змістом яких норма п.287.9 ст.287 ПК України не надіслання (не вручення) контролюючим органом податкового повідомлення-рішення не звільняє фізичну особу від обов`язку сплати орендної плати, а звільняє від відповідальності, передбаченої не несвоєчасну сплату податкового зобов`язання. 
Просить врахувати позицію Верховного Суду у справі №573/2336/17 від 18.08.2021, за змістом якої той факт, що адміністрування орендної плати за земельні ділянки, які знаходяться у комунальній власності, покладено на податкові органи, не позбавляє міську раду, як власника земельної ділянки та сторону договору самостійно захищати свої порушені права. Позивач як розпорядник коштів місцевого бюджету та власник земельної ділянки використав саме форму платежу у вигляді орендної плати, що ґрунтується на умовах укладеного між сторонами договору оренди землі і не суперечить вимогам чинного законодавства.
У суді апеляційної інстанції представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав, наполягаючи на її задоволенні. Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечив, просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін.
Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд встановив наступне.
29.08.2006 між Харківською міською радою (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендар) укладено договір оренди землі, за яким орендодавець на підставі рішення XLVI сесії Харківської міської ради ІV скликання від 06.03.2006 №61/06 «Про припинення та надання у користування земельних ділянок юридичним та фізичним особам для експлуатації та обслуговування будівель і споруд» надав у строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення - землі промисловості, яка знаходиться: АДРЕСА_1 (п.1 договору).
В оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,5462 га, під забудовою 0,0232 га, інших угідь-0,5230 га, для обслуговування нежитлової виробничої будівлі літ. «В-1», яка належить орендареві на праві приватної власності (п.п.2,3 договору).
Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 1 029 377,00 грн. (п.5 договору).
Договір укладено строком до 01.03.2031. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п.8 договору).
Орендна плата за земельну ділянку вноситься орендарем у грошовій формі на рахунок у Державного казначейства у Харківській області. Розмір орендної плати в місяць за земельну ділянку згідно із довідкою №2574/06 від 19.04.2006 становить: 2006 рік - 2184,08 грн.; з 2007 рік - 3165,33 грн. (п.9 договору).
       Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції (п.10 договору).
       Орендна плата за земельну ділянку сплачується рівними частками щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового)місяця (п.11 договору).
       Відповідно до п.13 договору розмір орендної плати може бути переглянутий у перелічених випадках, серед яких: зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, внаслідок інфляції, в інших випадках передбачених законом.
Договір зареєстровано у Харківській регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах» в Державному реєстрі земель від 29.08.2006 за № 240667100049./а.с.13-16 т.1/
29.08.2006 між сторонами зобов`язання складено Акт приймання-передачі указаної земельної ділянки./а.с.17 т.1/
29.10.2018 Харківська міська рада надіслала ОСОБА_1 претензію №7480/9-18 на суму 143 694,68 грн., у листі зазначено, що згідно інформації, отриманої виконавчими органами Харківської міської ради від ГУ ДФС у Харківській області (лист від 10.09.2018 №21931/9/20-40-12-03-19) за ОСОБА_1 обліковується заборгованість з орендної плати за земельну ділянку по АДРЕСА_1 по договору оренди землі від 29.08.2006 №240667100049 у розмірі 143 694,68 грн. Із метою досудового врегулювання спору та надання можливості ОСОБА_1 у добровільному порядку сплати заборгованість з орендної плати станом на 01.09.2018, запропоновано у місячний термін розглянути претензію та сплатити до місцевого бюджету міста Харкова суму визначену цією претензією./а.с.18-19 т.1/
Згідно інформації ГУ ДФС у Харківській області від 12.03.2019 №506/0/8-19, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Центральному управлінні ГУ ДФС у Харківській області як платник орендної плати за земельну ділянку площею 5462 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору оренди землі від 29.08.2006 №240667100049. Станом на 27.02.2019 має податкову заборгованість з орендної плати за землю з фізичних осіб у сумі 84 196,34 грн./а.с.20-22 т.1/
За результатом здійсненого Центральною ОДПІ м.Харкова ГУ ДФС у Харківській області нарахування відносно ОСОБА_1 було складено податкове повідомлення - рішення від 16.05.2016 №1050-1204, яке визнано протиправним та скасовано постановою Харківського окружного адміністративного суду від 17.07.2017, яка залишена без змін судами апеляційної та касаційної інстанцій (справа №820/968/17)./а.с.82-92 т.1/
Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 15.05.2018 (справа №820/5357/17) визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення ГУ ДФС у Харківській області від 04.05.2017 №2899009-1303./а.с.93-95 т.1/
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.10.2018, яке залишено без зміг судом апеляційної інстанції (справа №2040/6332/18), визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення ГУ ДФС у Харківській області від 04.06.2018 №564951-1307-2030./а.с.96-101 т.1/
Обґрунтовуючи розмір стягнення позивач наводить інформацію щодо коефіцієнту індексації нормативної оцінки земель, розміщену на офіційному веб-сайті центрального органу влади і становить: 1996 року - 1,703, 1997 рік - 1,059, 1998 рік - 1,006, 1999 рік - 1,127, 2000 рік - 1,182, 2001 рік - 1,02, 2005 рік - 1,035, 2007 рік - 1,028, 2008 рік - 1,152, 2009 рік - 1,059, 2010 рік - 1,0, 2011 рік - 1,0, 2012 рік - 1,0, 2013 рік - 1,0,   2014 рік - 1,249, 2015 рік - 1,433 (крім сільськогосподарських угідь) та 1,2 для сільськогосподарських угідь (рілля, перелоги, сіножаті, пасовища, багаторічні насадження), 2016 рік - для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) - 1,0, для земель несільськогосподарського призначення - 1,06, 2017 рік - 1,0, 2018 рік - 1,0.
Отже, розмір орендної плати за один місяць 2016 року складає: 3165,33 х 1,028 х 1,152 х 1,059 х 1,249 х 1,433 = 7105,08 грн.; за один місяць 2017 та 2018 років: 3165,33 х 1,028 х 1,152 х 1,059 х 1,249 х 1,433 х 1,06 = 7531,38 грн.
Таким чином, ОСОБА_1 повинен був сплатити орендну плату за період із 01.08.2016 по 31.12.2018: за 2016 рік - 5 місяців х 7105,08 грн./міс. = 35 525,40 грн.; за 2017 рік - 12 місяців х 7531,38 грн./міс. = 90 376,56 грн.; за 2018 рік - 12 місяців х 7531,38 грн./міс. = 90376,56 грн. Усього: 216 278,52 грн./а.с.8 т.1/
При постановленні рішення, районний суд виходив із того, що орендна плата за земельну ділянку, яка перебуває в державній або в комунальній власності, має подвійну правову природу, оскільки, з одного боку, є передбаченим договором оренди землі платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (ч.1 ст.21 Закону України «Про оренду землі», підпункт 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України), з іншого - є однією з форм плати за землю як загальнодержавного податку нарівні із земельним податком (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України).
Отже, чинним законодавством розмежовано поняття «земельний податок» і «орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності». Відтак, установивши природу зобов`язання та його неналежне виконання орендарем, дійшов висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості в загальній сумі 216 278,52 грн. 
Надані відповідачем судові рішення, якими скасовано податкові повідомлення-рішення, суд до уваги не прийняв, як такі, що не стосуються предмета спору, відхиливши його твердження про неправильність розрахунків, як не підтверджених доказами. 
       Апеляційний суд із такими висновками суду першої інстанції погоджується з таких підстав. 
Суб`єктами земельних відносин є: громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування й органи державної влади (частина друга статті 2 ЗК України).
Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду, зокрема, громадянам та юридичним особам України (стаття 93 ЗК України).
За змістом статей 122, 123, 124 ЗК України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.
       У силу статті 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
       Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
       Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, у вказаній редакції).
       Згідно ст.269.1.2. ПК України платники орендної плати - землекористувачі (орендарі) земельних ділянок державної та комунальної власності на умовах оренди.
У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положенням частини 1 статті 21 Закону України «Про оренду землі» визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.
Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди (частини перша-третя статті 21 Закону України «Про оренду землі»).Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії.
Отже, за загальним правилом індексувати необхідно лише орендну плату, якщо інше не передбачено у договорі оренди. Індексація ж нормативної грошової оцінки має використовуватися, як правило, для визначення розміру земельного податку за відсутності договору оренди земельної ділянки.
Якщо обов`язкова індексація нормативної грошової оцінки не визначена у договорі, то обчислення орендної плати відбувається відповідно до наведеної норми Закону (індексується лише орендна плата).
       Положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі» передбачено право орендодавця вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
       Орендодавець зобов`язаний, зокрема, передати в користування земельну ділянку у стані, що відповідає умовам договору оренди, орендар - своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.
       Отже саме на орендаря покладається обов`язок щодо своєчасного та в повному обсязі сплати орендної плати за земельну ділянку, а орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
       Із урахуванням викладеного, встановивши на підставі доказів, поданих сторонами, що відповідач належним чином не виконує зобов`язання за договорами оренди земельної ділянки щодо своєчасної та повної сплати орендної плати, унаслідок чого виникла заборгованість, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав її стягнення згідно наведеного позивачем розрахунку. 
       Укладеним між сторонами договором оренди земельної ділянки від 29.08.2006 погоджено, що із 2007 року орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 3165,33 грн. (п.9). Тоді як обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції (п.10), а нарахування орендної плати за спірний період із застосуванням коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель є безпідставним, оскільки між сторонами не укладено додаткову угоду до договору оренди щодо перерахунку орендної плати з урахуванням коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки землі.
Із огляду на викладене, колегія суддів визнає, що хоча обов`язок зі стягнення орендної плати за землю покладено на податковий орган, проте його бездіяльність не може бути обґрунтованою підставою для відмови у зверненні до суду Харківської міської ради, як власника земельної ділянки, для захисту порушеного права орендодавця на отримання орендної плати за укладеними договорами оренди земельних ділянок.
Позивач як розпорядник коштів місцевого бюджету та власник земельної ділянки використав саме форму платежу у вигляді орендної плати, що ґрунтується на умовах укладеного між сторонами договору оренди землі і не суперечить вимогам чинного законодавства.
Доводи апеляційної скарги правильність таких висновків не спростовують та зводяться до довільного трактування приписів Закону України «Про оренду землі» на власну користь. Посилання відповідача на положення ст.286, п.287.3 ст.287 ПК України зводяться до їх загального цитування, що не спростовує обов`язок орендаря виконувати умови договору оренди землі та сплати орендної плати у розмірі та строки, визначені таким договором, який є обов`язковим до виконання та не залежить від реалізації податкових зобов`язань. 
       Інші доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на доказах та є довільним трактуванням умов зобов`язання. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, ст.ст.381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 08 лютого 2021 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 12.02.2024.

Головуючий суддя                                                                 Л.І. Пилипчук

Судді                                                                                 А.І. Дорош

                                                                               Ю.В. Дряниця