Справа № 465/3587/22                         Головуючий у 1 інстанції: Мартьянова С.М.   
Провадження № 22-ц/811/1707/23                 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

16 січня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого судді – Шандри М.М.
суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.
розглянувши у м. Львові у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 15 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,
ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив стягнути з відповідача на його користь відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 10.08.2020, у розмірі 177 845,79 грн, а також судовий збір у розмірі 1778,46 грн, та витрати на експертний висновок ФОП ОСОБА_3 у розмірі 2810,00 грн.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 10.08.2020 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів Audi Q3 д.н.з. НОМЕР_1 , який належав ОСОБА_2 , Subaru Forester д.н.з. НОМЕР_2 , який належав ОСОБА_4 , та Volkswagen Jetta д.н.з. НОМЕР_3 , який належав позивачу ОСОБА_1 . Постановою Франківського районного суду м. Львова від 01.06.2021 у справі № 465/5322/20 встановлено вину ОСОБА_2 у вчиненні ДТП 10.08.2020.
Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 станом на момент ДТП була застрахована у АТ «СК «Ю.БІ.АЙ-КООП», Поліс № АО4075051. Про настання страхового випадку повідомлено страхову компанію АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» відповідача. 19.04.2021 НБУ прийнято рішення про позбавлення ліцензії страхової компанії відповідача. Відповідно звернення позивача про отримання страхового відшкодування не розглянуто, а шкоду не відшкодовано страховою компанією.
Згідно висновку №141/20 експертного автотоварознавчого дослідження від 10.11.2020, складеного судовим експертом Онишко Р.М., вартість відновлюваного ремонту автомобіля Volkswagen Jetta д.н.з. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_1 , становить 177 845,79 грн.
Відповідач добровільно не бажає відшкодувати завдані збитки в наслідок ДТП.
На підставі наведеного позивач просив задовольнити позов.
Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 15.05.2023 у задоволенні позову відмовлено.
Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Зазначає, що згідно постанови Франківського районного суду м. Львова від 01.06.2021 справа № 465/5322/20 вину ОСОБА_2 встановлено у вчиненні ДТП 10.08.2020. Вина відповідачки підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР№134559 від 10.08.2020, опис події, фото та відео фіксація з місця ДТП.
12.08.2020 позивач подав повідомлення до AT «СК «Ю.БІ.АЙ-КООП» про настання дорожньо-транспортної пригоди. Страхова компанія відповідача відмовила йому у виплаті у зв`язку із позбавленням ліцензії.
Відмовляючи позивачу у задоволенні позовних вимог, суд посилається на те, що він не звертався у страхову компанію за відшкодуванням шкоди, однак в матеріалах справи є подані докази звернення. Також позивач долучив наказ НБУ про зупинення дії ліцензії страхової компанії відповідача.
Згідно висновку №141/20 експертного автотоварознавчого дослідження від 10.11.2020 складеного судовим експертом Онишко P.M. вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen Jetta д.н.з. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_1 , становить 177 845,79 грн. При прийняті рішення судом не береться до уваги ліміт відповідальності за полісом страхування цивільно-правової відповідальності № А04075051, встановлений у межах 13000,00 грн. Завдана шкода відповідачем перевищує ліміт страхового відшкодування.
Таким чином відповідальність за шкоду несе безпосередньо особа, яка завдала шкоди. Така особа, відповідно до ст. 1192 ЦК України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов. 
10.08.2023 ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу. Просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення залишити без змін.
Згідно ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.
Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).
Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам не повністю відповідає.
Встановлено, що ОСОБА_2 10.08.2020 о 15.30 год. по вул. Є. Коновальця, 105 у м. Львові, керуючи автомобілем AUDI Q3 д.н.з. НОМЕР_4 , проявила неуважність до дорожньої обстановки, не вибрала безпечної швидкості руху та дистанції, здійснила зіткнення з автомобілем Subaru Forester д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , який внаслідок інерційного руху здійснив зіткнення з автомобілем Volkswagen Jetta д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 , який призупинився спереду, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила п.п. 12.1, 13.1 ПДР України, внаслідок чого на ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення серії БР №134559 від 10.08.2020 року.
Постановою Франківського районного суду м. Львова від 01.06.2021, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного суду від 02.08.2021 провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ч.2 ст. 38 КупАП. В постанові зазначено, що в діях ОСОБА_2 наявні ознаки адміністративного правопорушення передбаченого за ст. 124 КУпАП, дії останньої правильно кваліфіковані за даною статтею. Вина правопорушниці ОСОБА_2 доведена зібраними по справі матеріалами.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 10.08.2020, автомобіль позивача Volkswagen Jetta д.н.з. НОМЕР_3 зазнав механічних пошкоджень.
Згідно з висновком №141/20 від 10.11.2020 експертного автотоварознавчого дослідження, складеного судовим експертом Онишко Р.М., вартість відновлюваного ремонту автомобіля Volkswagen Jetta 1.6TDI Base, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 д.н.з. НОМЕР_3 , внаслідок його пошкодження у ДТП 10.08.2020, станом на момент огляду 15.10.2020, становить: 177 845,79 грн. Коефіцієнт фізичного зносу складників пошкодженого автомобіля Volkswagen Jetta 1.6TDI Base, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 д.н.з. НОМЕР_3 , станом на момент ДТП 10.08.2020 становить: 0,46. Вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Volkswagen Jetta 1.6TDI Base, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 д.н.з. НОМЕР_3 , внаслідок пошкодження у ДТП 10.08.2020, у цінах станом на момент огляду 15.10.2020 становить 116 179,62 грн.
Згідно з частиною першої статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
За змістом указаної норми, за загальним правилом, шкода підлягає відшкодуванню, по-перше, в повному обсязі, по-друге, особою, яка безпосередньо її завдала.
Проте, крім загального правила, є спеціальні, передбачені законом. Одним із таких спеціальних правил є норми про страхування особою цивільно-правової відповідальності.
Страхування – це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) і доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).
За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).
Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).
Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 
Згідно зі статтею 999 ЦК України до відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.
Саме на забезпечення таких зобов`язань було ухвалено Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким визначено як засади, так і процедури отримання потерпілими особами за наслідками ДТП відшкодування заподіяної шкоди.
Згідно зі статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.
Відповідно до статті 5 указаного Закону об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих унаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.
У разі настання страхового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону).
Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладення обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону) (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 03.10.2018 у справі № 760/15471/15-ц, провадження № 14-316цс18,з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.12. 2021 у справі № 147/66/17, провадження № 14-95цс20).
Положення Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» спрямовані як на захист прав потерпілої особи на відшкодування шкоди, так і на те, що винна особа має право розраховувати на відшкодування спричиненої нею шкоди страхувальником, у якого застрахована відповідальність винної особи. А тому, розглядаючи такі спори, слід уважно дотримуватись балансу інтересів як потерпілої особи, так і особи, яка застрахувала свою відповідальність та переклала тягар відшкодування шкоди на страховика.
З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Audi Q3 д.н.з. НОМЕР_1 станом на момент ДТП була застрахована у АТ «СК «Ю.БІ.АЙ-КООП», Поліс № АО4075051.   Ліміт відповідальності за полісом страхування встановлений у межах 130 000,00 грн.
12.08.2020 ОСОБА_1 повідомив АТ «СК «Ю.БІ.АЙ-КООП» про настання дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією повідомлення.
Разом з тим встановлено, що 19.04.2021 Національний банк України ухвалив рішення застосувати до чотирьох страхових компаній захід впливу у вигляді тимчасового зупинення всіх ліцензій. За результатами розгляду актів вирішено зупинити ліцензію, зокрема, АТ «СК «Ю.БІ.АЙ-КООП» (ЄДРПОУ 31113488).
МТСБУ на своїй офіційній веб-сторінці поінформувало про втрату АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» статусу асоційованого члена МТСБУ з 01.09.2021 у зв`язку з наявністю заборгованості по сплаті внесків та відрахувань до фондів МТСБУ.
Вирішуючи питання щодо особи, зобов`язаної відшкодувати шкоду у випадку, якщо страхова компанія, серед іншого, виключена з МТСБУ, колегія суддів виходить з такого.
 Відповідно до пункту 49.1 статті 49 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності має право здійснювати страховик, який має ліцензію на здійснення даного виду страхування та є членом МТСБУ. У разі припинення страховиком членства в МТСБУ уповноважений орган зобов`язаний зупинити дію ліцензії.
Ліцензування страхової діяльності з боку держави має на меті не тільки гарантування законності такої діяльності та її підконтрольності, а й забезпечення відшкодування шкоди за рахунок забезпечення, яке виникає на підставі договору страхування, зокрема договору обов`язкового страхування цивільної відповідальності володільців транспортних заходів, укладеного відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та в порядку і на підставах, визначених цим Законом.
Наявність статусу члена МТСБУ надає можливість страховій компанії як юридичній особі здійснювати страхову діяльність, яка насамперед полягає у взятті на себе відповідальності за іншу особу за спричинену шкоду за наслідками ДТП.
Припинення членства та виключення із членів врегульовано положеннями статті 52 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».  
Зокрема, пунктом 52.1 статті 52 передбачено, що членство страховика в МТСБУ припиняється в разі виключення такого страховика із членів МТСБУ або втрати цим страховиком статусу асоційованого члена МТСБУ.
За положеннями пунктів 52.4, 52.5 статті 52 цього Закону страховик у разі припинення його членства в МТСБУ втрачає право укладати будь-які договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Припинення повного членства в МТСБУ позбавляє страховика права укладати договори міжнародного страхування.
Страховик, членство (у тому числі повне) якого припинено, зобов`язаний виконати свої зобов`язання згідно з укладеними ним договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
Крім того, в абзаці третьому пункту 2.5 Положення про застосування Держфінпослуг заходів впливу (затвердженого розпорядженням Держфінпослуг від 13 листопада 2003 року № 125) прямо передбачено, що в разі призупинення або анулювання ліцензії страховика заборона на здійснення страхової діяльності не поширюється на виконання зобов`язань за вже укладеними договорами.
Таким чином, наслідком анулювання ліцензії страхової компанії буде неможливість укладення такою компанією нових договорів страхування, а також внесення змін до чинних, а не позбавлення її зобов`язань за існуючими договорами. Зобов`язання такої компанії за укладеними раніше договорами не припиняються, тобто виплати страхового відшкодування повинні проводитися в повному обсязі, у тому числі за рахунок страхових резервів.
Такий правовий висновок викладено у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.02.2022 у справі № 201/16373/16-ц, провадження № 14-27цс21.
Враховуючи наведене, АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» зобов`язане виконати всі договірні зобов`язання з відшкодування шкоди за договорами обов`язкового страхування цивільної відповідальності, укладеними до цього, в тому числі за полісом № АО4075051, та відшкодувати завдану шкоду внаслідок настання ДТП, яке мало місце 10.08.2020.
Проте, статтями 28, 29 Закону   України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, – це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
 Верховний суд у своїй Постанові від 03.10.2018 у справі № 686/17155/15-ц підтримав правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 у справі №6-691цс15 про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).
Як вбачається з висновку №141/20 від 10.11.2020 експертного автотоварознавчого дослідження, складеного судовим експертом Онишко Р.М., вартість відновлюваного ремонту автомобіля позивача, внаслідок його пошкодження у ДТП 10.08.2020, станом на момент огляду 15.10.2020, становить: 177 845,79 грн, коефіцієнт фізичного зносу 0.46, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля – 116 179,62 грн.
Враховуючи наведене, колегія суддів прийшла до висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_2 як винної особи на користь ОСОБА_1 61 666,17 грн.
Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити його.
Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За таких обставин, рішення суду слід скасувати та постановити нову постанову про часткове задоволення позову.
Згідно з ч.13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Частина 1, пункт 2 частини 3 статті 133 ЦПК: судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи;
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1,2 ст. 141 ЦПК України).
Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, понесені ним судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню із ОСОБА_2 пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, а саме в розмірі 622,46 грн. 
Крім цього, у зв`язку з частковим задоволенням позову із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню 983,50 грн за експертний висновок ФОП ОСОБА_3 .
Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, 
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Франківського районного суду м. Львова від 15 травня 2023 року скасувати та постановити нову постанову.
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 61 666,17 грн на відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 622,46 грн та 983,50 грн за експертний висновок.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено: 26.01.2024

Головуючий         

Судді