ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
08 лютого 2024 року           справа №200/2118/22 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гаврищук Т.Г., суддів: Блохіна А.А., Сіваченка І.В.,
за участю секретаря судового засідання Передерія Є.О.,
представника відповідача Моткової Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 травня 2023 року у справі №200/2118/22 (суддя І інстанції Кочанова П.В.) за позовом Маріупольського міжрайонного відділу Управління державної служби охорони при ГУМВС України в Донецькій області до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення,-

                                                            УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДПС у Донецькій області № 854/05-99-07-11 від 25.01.2022 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платникам своєчасно не нарахованого єдиного внеску в сумі 51 160,29 грн..
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23 листопада 2023 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Донецькій області № 854/05-99-07-11 від 25.01.2022 року про застосування до Маріупольського міжрайонного відділу Управління державної служби охорони при ГУМВС України в Донецькій області штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платникам своєчасно не нарахованого єдиного внеску за травень 2015 року в сумі 36 733,59 грн.. В іншій частині задоволення позовних вимог –відмовлено.
Не погодившись з таким рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Відповідач зазначає, що спірне податкове повідомлення-рішення було прийнято у відповідності до вимог Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VII, оскільки перевіркою встановлені порушення у вигляді несвоєчасного нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за жовтень 2013 року в сумі 288 533,53 грн. (граничний строк нарахування 20.11.2013, фактично нараховано 05.12.2013) та порушення несвоєчасного нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за травень 2015 року в сумі 367 335,88 грн. (граничний строк 22.06.2015 фактично нараховано 26.06.2015).
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що наказом Головного управління ДПС у Донецькій області від 10.12.2021 року №2150-к, на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, рішення щодо припинення юридичної особи в результаті ліквідації від 17.11.2015 №12741100003008484, що міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань, зобов`язано провести документальну позапланову виїзну перевірку Маріупольського міжрайонного відділу Управління державної служби охорони при ГУМВС України в Донецькій області з 14 грудня 2021 року тривалістю п`ять робочих днів. Перевірку наказано провести за період діяльності з 01.01.2017р. по 12.12.2021р. з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011р. по 14.12.2021р..
За результатом проведеної документальної позапланової виїзної перевірки, посадовими особами Головного управління ДПС у Донецькій області 28.12.2021 року складений Акт №15129/05-99-07-17/137885304, яким встановлено порушення абз.2 п.1 ч.1 ст.4, п.1 ч.2 ст.6, п.1 ч.1 ст.7, п.5 ст.8, п.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VII:
- порушення несвоєчасного нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за жовтень 2013 року в сумі 288 533,53 грн. (граничний строк нарахування 20.11.2013, фактично нараховано 05.12.2013 (Звіт «Про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №1302611275);
- порушення несвоєчасного нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за травень 2015 року в сумі 367 335,88 грн. (граничний строк нарахування 22.06.2015 фактично нараховано 26.06.2015).
Не погоджуючись із висновками, викладеними в Акті перевірки, головою ліквідаційної комісії Маріупольського ПВ УДСО при ГУ МВС України 13.01.2022 року було подано заперечення (вих. №1/лк) до ГУ ДПС України.
За наслідками розгляду вказаного заперечення, Акт перевірки від 28.12.2021 року №15129/05-99-07-17/ НОМЕР_1 відповідачем залишено без змін, про що повідомлено позивача листом від 25.01.2022 за №1196/05-99-07-11-11.
На підставі акту перевірки від 28.12.2021 року №15129/05-99-07-17/137885304, відповідачем прийнято рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 25.01.2022 №854/05-99-07-11, яким застосовано до Маріупольського міжрайонного відділу Управління державної служби охорони при ГУМВС України в Донецькій області штрафні санкції у розмірі 51 160,29 грн..
Згідно розрахунку штрафних санкцій до рішення від 25.01.2022 №854/05-99-07-11, сума штрафних санкцій за донарахування органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску відповідно до п.3 ч.11 ст.25 Закону України від 8 липня 2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» складається з періодів: за жовтень 2013 року у розмірі 14 426,70 грн. та за травень 2015 року у розмірі 36 733,59 грн., на загальну суму 51 160,29 грн..
Наведені обставини сторонами не оспорюються.
Судом першої інстанції  визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Донецькій області № 854/05-99-07-11 від 25.01.2022 року в частині застосування штрафних санкцій за своєчасно не нарахованого єдиного внеску за травень 2015 року в сумі 36 733,59 грн..
Позивачем апеляційна скарга неподана, а тому суд апеляційної інстанції у відповідності до вимог ст. 308 КАС України переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 2464 від 08.07.2010р. (далі - Закон України № 2464).
Відповідно до частини першої статті 2 Закону України № 2464-VI його дія поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.
Єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування (пункт 2 частини першої статті 1 Закону № 2464-VI).
Згідно пункту 1 частини 2 статті 6 Закону України № 2464 платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
Єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами (абз.1 п.1 ч.1 ст.7 Закону №2464-VI).
Згідно із абзацом 1 частини 8 статті 9 Закону України № 2464 платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.
При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов`язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з органом доходів і зборів за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. Крім того, фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань (абзац 2 частини 8 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»).
Стаття 25 Закону № 2464-VI регламентує заходи впливу та стягнення, ч. 1 якої передбачено, що рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами. Положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов`язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
Пунктом 3 частини 11 статті 25 Закону України № 2464 передбачено, що податковий орган застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за донарахування податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.
Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введене в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочате проведення Антитерористичної операції на території Донецької і Луганської областей.
Тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення визначає Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» №1669. Абзацом 2 статті 1 зазначеного Закону визначено, що територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України» від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.
Статтею 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.
Місто Маріуполь Донецької області, на території якого розташований позивач та Головне управління ДПС у Донецькій області, в якому на обліку як платник єдиного внеску перебуває позивач, та яким прийнято спірне рішення, входить до Переліків населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затверджених розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р (втратило чинність) і розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р (чинне).
Підпунктом 8 пункту 4 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669 внесено зміни до Закону № 2464, а саме підпункт б) розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 9-3 (який згідно з Законом України від 02.03.2015 № 219-VІІІ перейменований в пункт 9-4) такого змісту:
«9-4. Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.
Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.
У межах спірних відносин накладення штрафу за донарахування єдиного внеску відбулося за травень 2015 року (з 22.06.2015 по 26.06.2015), тобто за період проведення антитерористичної операції, за наявності умови перебування позивача як платника єдиного внеску на обліку в органі доходів і зборів, розташованому в місті проведення цієї операції, без врахування положень Закону, який прямо забороняє притягнення до відповідальності за невиконання обов`язків платника єдиного внеску, що прямо передбачено пунктом 9-4 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2464-VІ.
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що позивач, в даному випадку, звільнений від відповідальності за несвоєчасне нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за травень 2015 року, а тому правомірно скасовано спірне рішення в частині застосування штрафних санкцій в сумі 36733,59 грн..
Аналогічний правовий висновок викладений Верховним судом у постановах 10 лютого 2021 року у справі № 805/3362/17-а, від 31 січня 2020 року у справі №812/604/17, від 26 квітня 2021 року у справі № 805/4966/16-а.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги, суд зазначає, що ці доводи були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції під час розгляду та ухвалення рішення, їм була надана відповідна правова оцінка, жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанцій норм матеріального права, у апеляційній скарзі не наведено.
Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.
Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                            ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 травня 2023 року у справі №200/2118/22 - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 травня 2023 року у справі №200/2118/22 - залишити без змін.
Вступна та резолютивна частина постанови прийнята у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 08 лютого 2024 року.
Постанова у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 08 лютого 2024 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 08 лютого 2024 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                                    Т.Г. Гаврищук

Судді                                                                                                                                А.А. Блохін

                                                                                                                                    І.В. Сіваченко