ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
20 березня 2024 року           справа №200/6692/23 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Сіваченка І.В. ,  Гайдара А.В. , розглянувши в порядку письмового провадження  апеляційну скаргу  Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області  на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2023 р.  у справі  № 200/6692/23 (головуючий І інстанції Циганенко А.І.)   за позовом    ОСОБА_1   до   Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області  про   визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-  
                                                                  ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі – відповідач), в якому просив: 
- визнати протиправними дії відповідача щодо припинення нарахування та виплати позивачу страхових виплат з 01 листопада 2022 року; 
- зобов`язати відповідача поновити нарахування та виплату страхових виплат позивачу з 01 листопада 2022 року;
- зобов`язати відповідача виплатити позивачу заборгованість із щомісячних страхових виплат, яка виникла за період з 01 листопада 2022 року по день поновлення такої виплати, на рахунок, відкритий у АТ “Державний ощадний банк України”.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2023року позов задоволено частково, а саме суд: 
Визнав протиправною та скасував постанову №14026/241270/74459/34 “Про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати” від 18 листопада 2022 року, яка прийнята Костянтинівським міським відділенням управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області.
Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відновити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної страхової виплати з 01 листопада 2022 року на рахунок, відкритий у АТ “Державний ощадний банк України”.
В інший частині позовних вимог відмовив.
Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 772 (сімсот сімдесят дев`ять) гривень 99 копійок.
Відповідач, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. 
В обґрунтування зазначив, що згідно з відомостями інформаційно-аналітичної системи Фонду соціального страхування України потерпілий позивач перебував на обліку у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Горлівка Донецької області.
З червня 2014 року м. Горлівка знаходиться на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, згідно розпорядження Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» від 07.11.2014 №1085-р (із змінами).
Позивач, як внутрішньо-переміщена особа перебував на обліку та отримував щомісячні страхові виплати у Костянтинівському міському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області.
З 01 листопада 2022 року Костянтинівським міським відділенням управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області нарахування щомісячних страхових виплат ОСОБА_1 було припинено (затримано) у зв`язку з відсутністю інформації про місце мешкання потерпілого.
У зв`язку з тим, що телефонний зв`язок з позивачем відсутній та триває широкомасштабна збройна агресія Російської Федерації проти України, яка призвела до гибелі значної кількості людей у Костянтинівського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області були відсутні можливості ідентифікувати Позивача та дізнатися жив ОСОБА_1 чи ні.
З 01 листопада 2022 року ОСОБА_1 до будь-якого відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області не звертався, необхідні документи для продовження (відновлення) щомісячної страхової виплати не надав, тому постановою Костянтинівського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області від 18.11.2022 №14026/241270/74459/34 на підставі пункту 6 частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 №1105-XIV (у редакції Закону України від 28.12.2014 №77-VIII; із змінами), п. 1.12 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, який затверджений постановою правління Фонду соціального страхування України від 19 липня 2018 року № 11 припинено (затримано) щомісячні страхові виплати Позивачу з 01.11.2022.
Скаржник зазначає, що суми страхових виплат, які не виплачені за минулий період, виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.На даний час окремий порядок Кабінетом Міністрів України не прийнятий.
Також скаржник  наголошує, що позивач не реалізував своє право на страхові виплати у спірному періоді, а саме з листопада 2022 року по теперішній час позивачем не було надано належних та допустимих доказів його звернення до Управління (відділення) виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України та Пенсійного фонду України у відповідності із Законом №1105 для продовження раніше призначених та нарахованих страхових виплат особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції.
Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
Позивач перебуває на обліку як потерпілий у Фонді соціального страхування України з 30 травня 2012 року, має зареєстрований страховий випадок трудове каліцтво, що стався 26 січня 2008 року та 24 січня 2011 року.
За висновком МСЕК від 30 травня 2012 року, серія 10 ААА № 120555, ОСОБА_1 встановлено сукупний відсоток втрати професійної працездатності 20%, у зв`язку з трудовим каліцтвом 10% - мало місце 26 січня 2008 року та 10% - 24 січня 2011 року, безстроково,
Позивач перебував на обліку та отримував щомісячні страхові виплати в Костянтинівському міському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області.
Згідно з довідкою від 05.03.2015 №1425035867 про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції тимчасовою адресою перебування ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 .
04 березня 2015 року ОСОБА_1 подав до Відділення Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань у м. Костянтинівці Донецької області заяву про тимчасове продовження раніше призначеної страхової виплати у зв`язку із нещасним випадком на виробництві за тимчасовою адресою перебування: АДРЕСА_1 .
27 березня 2015 року Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві у м. Костянтинівці прийнята постанова №0534/74459/48207.1/23 “Про продовження раніше призначеної щомісячної страхової виплати”, якою з 01 березня 2015 року по 04 вересня 2015 року включно ОСОБА_1 , продовжена виплата раніше призначеної щомісячної грошової суми в разі часткової або повної втрати працездатності. 
05 жовтня 2015 року Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійним захворювань України Костянтинівським відділенням прийнята постанова №0534/744597/74459/25 “Про припинення щомісячних страхових виплат”, якою з 01 жовтня 2015 року ОСОБА_1 , припинена виплата у зв`язку із закінченням терміну дії довідки УСЗН.
25 грудня 2015 року Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Костянтинівським відділенням прийнята постанова №0534/74459/74459/26 “Про продовження раніше призначеної щомісячної страхової виплати”, якою з 01 жовтня 2015 року по 31 березня 2016 року включно ОСОБА_1 , продовжена виплата раніше призначеної щомісячної грошової суми в разі часткової або повної втрати працездатності. 
05 квітня 2016 року Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійним захворювань України Костянтинівським відділенням прийнята постанова №0534/744597/74459/27 “Про припинення щомісячних страхових виплат”, якою з 01 квітня 2016 року ОСОБА_1 , припинена виплата у зв`язку із закінченням терміну дії довідки (ВПО).
05 квітня 2016 року Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійним захворювань України Костянтинівським відділенням прийнята постанова №0534/74459/28 “Про зняття з обліку потерпілого”, якою знято з обліку справу потерпілого ОСОБА_1 № справи 74459, у зв`язку із закінченням терміну дії довідки (ВПО) та припинено страхові виплати з 01 квітня 2016 року.
15 березня 2020 року начальнику Костянтинівського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області подано заяву ОСОБА_1 щодо поновлення виплати страхових виплат.
07 жовтня 2020 року листом №24.03.1/1805 Костянтинівським міським відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області позивачу було повідомлено про припинення страхових виплат з квітня 2016 року та отримання іншої інформації щодо страхових виплат безпосередньо в відділенні або рекомендованим листом за адресою мешкання.
27 листопада 2020 року рішенням Донецького окружного адміністративного суду у справі №200/9903/20-а було задоволено повністю адміністративний позов, визнано протиправними дії управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо припинення нарахування та виплати позивачу страхових виплат з 01 квітня 2016 року; визнано протиправним та скасовано постанову “Про припинення щомісячної страхової виплати” 05 квітня 2016 року №0534/74459/744559/27; зобов`язано поновити нарахування страхових виплат та сплатити заборгованість по страховим виплатам з 01 квітня 2016 року ОСОБА_1 
16 липня 2021 року Костянтинівським міським відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області прийнята постанова №0534/74459/74459/31 “Про продовження раніше призначеної страхової виплати (корегуюча)”, якою відкоригована виплата продовжена з 01 грудня 2020 року по 17 лютого 2021 року включно згідно з рішенням у справі №200/9903/20-а від 27.11.2020.
16 липня 2021 року Костянтинівським міським відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області прийнята постанова №0534/74459/74459/32 “Про продовження раніше призначеної страхової виплати (корегуюча)”, якою відкоригована виплата продовжена з 18 лютого 2021 року по 28 лютого 2021 року включно згідно з рішенням у справі №200/9903/20-а від 27.11.2020.
16 липня 2021 року Костянтинівським міським відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області прийнята постанова №14026/241270/74459/34 “Про призначення потерпілому перерахованої щомісячної страхової виплати відповідно до частини другої статті 37”, якою виплата проведено з 01 березня 2021 року безстроково.
15 липня 2021 року видано свідоцтво про встановлення факту особистої явки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , до т.в.о. нотаріуса Єгорьєвського нотаріального округу Московської області. 
30 липня 2021 року за заявою позивача вищевказане свідоцтво залучено до матеріалів страхової справи.
18 листопада 2022 року головним спеціалістом страхових виплат ОСОБА_2 на ім`я в.о. начальника Костянтинівського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області подана службова записка №849 про надання дозволу на затримання щомісячних страхових виплат ОСОБА_1 з 01 листопада 2022 року до з`ясування місця знаходження потерпілого.
18 листопада 2022 року Костянтинівським міським відділенням управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області прийнята постанова №14026/241270/74459/34 “Про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати”, якою з 01 листопада 2022 року ОСОБА_1 затримано щомісячну страхову виплату, на підставі п. 6 ч.1 ст. 46, ч. 2 ст. 16 Закону №1105-ХІV, згідно зі службовою запискою №849 для з`ясування місця знаходження отримувача страхових виплат.
12 травня 2023 року адвокат Раков А.В., представник позивача Кірносова Р.П., звернувся із адвокатським запитом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просив повідомити про підстави припинення щомісячних страхових виплат, а також заборгованості по страховим виплатам.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а  також  у   старості  та  в  інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових  внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.
В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.
01.01.2023 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 21 вересня 2022 р. № 2620- ІХ.
Відповідно до пункту 2 розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» в редакції Закону від 21 вересня 2022 р. № 2620-ІХ припинено Фонд соціального страхування України та управління виконавчої дирекції Фонду, реорганізувавши їх шляхом приєднання до Пенсійного фонду України з 1 січня 2023 року. Пенсійний фонд України та його територіальні органи є правонаступниками Фонду соціального страхування України, його виконавчої дирекції, управлінь виконавчої дирекції Фонду та їх відділень.
З 01.01.2023 відбулося публічне правонаступництво, тобто перехід прав та обов`язків управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України, до Головного управління Пенсійного Фонду України.
Згідно з частиною 1 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV (далі – Закон № 1105-XIV) (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.
Відповідно до частини 7 статті 36 Закону № 1105-XIV страхові виплати складаються із: 1) страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата); 2) страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, які перебували на утриманні померлого); 3) страхової виплати дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності; 4) страхових витрат на медичну та соціальну допомогу.
Частиною 1 статті 47 Закону № 1105-XIV визначено, що страхові виплати провадяться щомісячно в установлені Фондом дні на підставі постанови цього Фонду або рішення суду: 1) потерпілому - з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання; 2) особам, які мають право на виплати у зв`язку зі смертю годувальника, - з дня смерті потерпілого, але не раніше дня виникнення права на виплати.
Страхові виплати провадяться протягом строку, на який встановлено втрату працездатності у зв`язку із страховим випадком, а фінансування додаткових витрат згідно з цим Законом - протягом строку, на який визначено потребу в них (частина 5 статті 47 Закону № 1105-XIV).
Згідно з частинами 4, 7 статті 47 Закону № 1105-XIV виплати, призначені, але не одержані своєчасно потерпілим або особою, яка має право на одержання виплат, провадяться за весь минулий час, але не більш як за три роки з дня звернення за їх одержанням. Якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає коригуванню у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому статтею 34 Закону України “Про оплату праці” .
Частиною 1 статті 46 Закону № 1105-XIV регламентовано, що страхові виплати і надання соціальних послуг припиняються: 1) на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 2) на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови, що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого; 3) якщо з`ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості. Сума витрат на страхові виплати, отримані застрахованим, стягується в судовому порядку; 4) якщо страховий випадок настав внаслідок навмисного наміру заподіяння собі травми; 5) якщо потерпілий ухиляється від реабілітації у сфері охорони здоров`я чи професійної реабілітації або не виконує правил, пов`язаних з установленням чи переглядом обставин страхового випадку, або порушує правила поведінки та встановлений для нього режим, що перешкоджає одужанню та функціональному відновленню; 6) в інших випадках, передбачених законодавством.
Отже вказана стаття вказує на випадки, згідно яких страхові виплати і надання соціальних послуг припиняються.
За положеннями пункту 3 розділу VII “Прикінцеві та перехідні положення” Закону   № 1105-ХІV особливості надання соціальних послуг та виплати матеріального забезпечення за соціальним страхуванням внутрішньо переміщеним особам (громадянам України, які переселилися з тимчасово окупованої території, території проведення антитерористичної операції або зони надзвичайної ситуації) визначаються Кабінетом Міністрів України. 
Преамбулою Закону України від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі - Закон № 1706-VII) визначено, що він відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.
Відповідно до частини 1 статті 7 вказаного Закону, для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України.
Частиною 10 вказаної статті 7 Закону № 1706-VII передбачено, що внутрішньо переміщені особи з тимчасово окупованої території мають право на отримання матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності і від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, безпосередньо у робочих органах Фонду соціального страхування України за фактичним місцем проживання, перебування.
Матеріальне забезпечення, страхові виплати призначаються за наявності необхідних документів, що підтверджують право на ці виплати, а в разі їх відсутності - за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування у порядку, встановленому правлінням Фонду соціального страхування України.
У разі відсутності в зазначеному Реєстрі необхідних відомостей матеріальне забезпечення, страхові виплати надаються у мінімальному розмірі, встановленому правлінням Фонду соціального страхування України, з наступним перерахуванням сум матеріального забезпечення після надходження документів, що підтверджують право застрахованих осіб на їх надання.
Матеріалами справи підтверджується, що страхові виплати позивачеві припинено у зв`язку з відсутністю інформації про місце мешкання потерпілого. При цьому, відповідачем щомісячні грошові суми за спірний період не виплачені позивачеві з посиланням на не звернення останнього з заявою щодо поновлення виплати в цей період. 
Посилання відповідача на п.6 ч.1 ст.46 Закону яким можуть бути визначені інші підстави для припинення страхових виплат і надання соціальних послуг, є помилковим, з огляду на те, що ці підстави повинні бути визначені законом, а не підзаконним актом.
Порядки на які посилається відповідач не є законами, а є підзаконними нормативно-правовими актами, які мають нижчу юридичну силу, що значно звужує встановлене законодавством право на отримання виплат позивачем, а тому право позивача на отримання виплат було безпідставно порушено відповідачем. 
У спірних правовідносинах, відповідач не врахував положення Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 23.09.1999 р № 1105-XIV, який за місцем в ієрархічній структурі має більшу юридичну силу у сфері загальнообов`язкового державного соціального страхування громадян в Україні та відповідно є пріоритетним у застосуванні до правовідносин, що виникають при виплаті раніше призначених щомісячних страхових виплат особам, які втратили працездатність внаслідок професійного захворювання.
Отже, суд вважає за необхідне зауважити, що підхід відповідача не враховує принципи верховенства права, законності та добросовісності у діяльності держави.
Взявши на себе обов`язок із виплати особі страхових виплат за минулий період (стаття 47 Закону № 1105-XIV), але при цьому не визначивши певного порядку, держава допустила недобросовісність. Оскільки у відносинах виконання цього обов`язку державу представляють органи, які уповноважені на нарахування та виплату, то саме вони повинні нести відповідальність від імені держави.
За вимогами статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема: права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (пункти 1, 6).
Верховна Рада України може змінити закон виключно законом, а не шляхом прийняття підзаконного правового акту. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України відносяться до категорії підзаконних, а тому не можуть змінювати в бік звуження права громадян, які встановлено нормативно-правовими актами вищої юридичної сили. Право на обмеження конституційних прав громадян Кабінету Міністрів України Верховною Радою України не надано.
За положенням статті 1 Конвенції, Статті 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Париж, 20.III.1952), кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права, положення Статті 14 Конвенції якою визначено, що користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.
На захист прав позивача також діє норма частини 7 ст. 47 Закону №1105-XIV, за якою, як зазначалось, якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку. Отже, позивач набув право на отримання страхових виплат за весь попередній період, оскільки припинення їх виплати відбулось не з передбачених законодавством підстав, що спростовує посилання апелянта на пропуск позивачем строку звернення до суду з позовом.
З урахуванням викладеного суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що відповідач, не виплачуючи позивачу страхові виплати, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому обґрунтовано та у відповідності до норм законодавства задоволено позов.
Статтею 316  КАС України  визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а рішення суду без змін.
Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                               ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області  на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2023 р.  у справі  № 200/6692/23 - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2023 р.  у справі  № 200/6692/23   - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 20 березня 2024 року.

Суддя-доповідач                                                                 Е.Г. Казначеєв

Судді                                                                                    А.В. Гайдар

                                                                                            І.В. Сіваченко