Справа № 742/5797/23 	Головуючий у 1 інстанції Коротка А. О. 	
Провадження № 33/4823/108/24 	  	
Категорія - ч. 1 ст. 173-2 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2024 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді               Оседача М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від         15 листопада 2023 року,-

                                   В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, непрацююча, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 ,

притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 536,80 грн.

Як встановив суд, 13 жовтня 2023 року, о 15 год. 00 хв.,                   ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , вчинила домашнє насильство, тобто, умисні дії психологічного та фізичного характеру стосовно свого співмешканця – ОСОБА_2 , а саме: ображала його та вдарила по обличчю рукою, внаслідок чого могла бути завдана шкода його фізичному та психологічному здоров`ю.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати як незаконну та закрити провадження по справі за відсутності в її діях складу даного адміністративного правопорушення. Категорично заперечує вчинення нею будь-яких неправомірних дій по відношенню до свого співмешканця. Акцентує увагу на тому, що місцевий суд у своєму рішення зазначив про вчинення нею адміністративного правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, про те, вказане не підтверджено жодним доказом по справі.  Також, вказує, що під час розгляду справи в місцевому суді були порушені її права, оскільки розгляд справи було здійснено без її участі.
Окрім цього, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, оскільки вважає  його пропущеним з поважних на те причин.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не подавала. 

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена, зокрема, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником, протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Згідно ст.289 КУпАП в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
З метою забезпечення принципу доступу громадян до правосуддя, з огляду на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає за можливе поновити апелянту строк на звернення до суду.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми.

Згідно пункту 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року № 2229-VІІІ, під домашнім насильством слід розуміти діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство (п. 14 ч. 1 ст. 1 вказаного вище Закону), як форма домашнього насильства, включає в себе словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Таким чином, виходячи із зазначених вище норм законодавства, під домашнє насильство, зокрема умисне вчинення діянь психологічного характеру, які утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 або ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише словесні образи, погрози, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №414238 від 13.10.2023 року, ОСОБА_1 13 жовтня 2023 року,           о 15 год. 00 хв., за місцем проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , вчинила домашнє насильство, тобто, умисні дії психологічного та фізичного характеру стосовно свого співмешканця – ОСОБА_2 , а саме: ображала його та вдарила по обличчю рукою, внаслідок чого могла бути завдана шкода його фізичному та психологічному здоров`ю (а.с.2).
Отже, протокол про адмінправопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення ОСОБА_1 неправомірних дій та є одним із джерел доказів, відповідно до положень ст.251 КУпАП.

Обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, також підтверджуються  письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 (а.с.5), відповідно до яких його співмешканка ОСОБА_1 ображала його та вдарила по обличчю рукою, чим спричинила фізичне насильство.
Твердження ОСОБА_1 про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП також спростовуються її особистими поясненнями (а.с.4), згідно яких вона не заперечувала факт конфлікту між нею та її співмешканцем. 

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки вона вчинила домашнє насильство по відношенню до свого співмешканця ОСОБА_2 , а саме вчинила дії психологічного та фізичного характеру - ображала останнього та вдарила по обличчю рукою, внаслідок чого могла бути завдана шкода його фізичному та психологічному здоров`ю, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Посилання ОСОБА_1 на порушення її прав, через розгляд справи у відсутності останньої, не знайшло свого об`єктивного підтвердження, так як статтею 268 КУпАП визначений вичерпний перелік категорій справ про адміністративні правопорушення, розгляд яких передбачає обов`язкову участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, проте стаття 173-2 КУпАП до цього переліку не входить.

Більш того, право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності бути присутнім під час розгляду справи в суді, було поновлене апеляційним судом. ОСОБА_1 належним чином викликана в судове засідання до апеляційного суду, однак до суду не з`явилась з невідомих суду причин.

Відтак, доводи ОСОБА_1 про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію останньої слід розцінювати, як намагання уникнути нею установленої Законом відповідальності за скоєне.  

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, її особи, ступеня вини та в межах санкції           ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як  ОСОБА_1 , так і іншими особами.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування постанови суду не вбачається. 

Разом з тим, як убачається із мотивувальної частини постанови місцевого суду, у ній міститься вказівка про вчинення ОСОБА_1   адміністративного правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, однак дослідженням матеріалів справи встановлено відсутність такої обставини, у зв`язку з чим, посилання суду, в цій частині, є безпідставним та підлягає виключенню.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд – 

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15 листопада 2023 року.

Апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15 листопада 2023 року про притягнення ОСОБА_1                       до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - змінити.

Виключити з мотивувальної частини постанови вказівку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення  у стані алкогольного сп`яніння.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.    

Суддя	М. М. Оседач