Справа № 161/16736/23  Провадження №33/802/78/24 	Головуючий у 1 інстанції:Гринь О. М. 	
	Доповідач: Борсук П. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2024 року                                                                 місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Борсук П. П., з участю секретаря судового засідання Хомік В. О., особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 в нтересах ОСОБА_3 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 грудня 2023 року,
В С Т А Н О В И В:
Вказаною постановою  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч.1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення в межах ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у розмірі 536 гривень 80 копійок.
ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 21 вересня 2023 року о 22:10 в м. Луцьку на вул. Потебні керував транспортним засобом Audi A6 днз НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів) від проходження медичного огляду на місці зупинки транспортного засобу та медичному закладі відмовився у присутності двої свідків.
Такі дії ОСОБА_3 працівниками поліції кваліфіковані як порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Крім того, ОСОБА_3 21 вересня 2023 року о 22:10 в м. Луцьку на вул. Потебні не виконав вимогу працівників поліції про зупинку, що полягала в увімкненні синього та червоного кольору та гучномовцем.
Такі дії ОСОБА_3 працівниками поліції кваліфіковані як порушення вимог п. 2.4 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Не погодившись із постановою судді першої інстанції захисник Колєснік Б. В. подав апеляційну скаргу, в якій вважає оскаржену постанову незаконною, постановлену із порушенням норм матеріального права та без належної оцінки доказів у справі. Насамперед, на переконання захисника, матеріали справи не містять належних і допустимих доказів, які поза розумним сумнівом доводили б винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень.
На думку захисника, висновки працівника поліції та суду першої інстанції, що транспортним засобом Audi A6 днз НОМЕР_1 21.09.2023 керував ОСОБА_3 є хибними і такими, що не узгоджуються з матеріалами справи. З долучених працівниками поліції доказів повинно бути очевидним, що автомобілем керує саме ОСОБА_3 , однак на відеозаписах доданих до матеріалів справи такі фактичні дані не зафіксовані. Крім того, апелянт звертає увагу на недостовірність як джерел фактичних даних самих протоколів про адміністративні правопорушення, оскільки такі не підписувалися свідками, окрім ОСОБА_4 , який підписав протокол з пустими графами. Також апелянт вважає, що працівник поліції надав суду суперечливі одне одному джерела фактичних даних та зі змісту яких об`єктивно неможливо встановити істотні обставини справи, як те вимагається нормами КУпАП.
Захисник переконаний, що притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за правопорушення, які він не вчиняв, у зв`язку із відсутністю в його діях ознак складу таких правопорушень виключає провадження в даній справі та зумовлює його закриття. У зв`язку із наведеним, просить оскаржену постанову судді скасувати, а провадження у даній справі стосовно ОСОБА_3 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ч. 1 ст. 122-2 КУпАП. Викликати та допитати в якості свідка ОСОБА_4 .
Захисник Колєснік Б. В. 22.01.2024 подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи в якому він зазначив, що не може прибути в судове засідання, оскільки буде зайнятий в іншому судовому засіданні в Камінь-Каширському районному суді Волинської області.
ОСОБА_3 , який належним чином повідомлений про час і дату судового розгляду, в судове засідання не з`явився, причин неявки не вказав, жодних клопотань чи заяв від останнього на адресу суду не надходило. Суд вважає така поведінка учасників судового розгляду вказує на те, що вони недобросовісно користуються належними їм процесуальними правами саме з метою затягування розгляду справи. 
Разом з тим, апеляційний розгляд справи можливо здійснити в режимі відеоконференції, однак апелянт та його захисник не виявили бажання у зв`язку із територіальною віддаленістю реалізувати своє право надати пояснення та взяти участь у розгляді справи саме у такий спосіб. Слід звернути увагу, що листування з судом апеляційної інстанції апелянт здійснював за допомогою електронної пошти, тобто проінформований про процеси діяльності судів, включаючи обмін документами між судом та учасниками судового процесу, можливість участі учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
З огляду на наведене, на переконання апеляційного суду особі, яка притягається до адміністративної відповідальності надано достатній термін для захисту своїх прав в розумні строки, однак для забезпечення розумних строків розгляду справи про адміністративне правопорушення розгляд справи можливо проводити у відсутності ОСОБА_3 та його захисника, які виразили неготовність до судового розгляду.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення особи, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, доходжу наступного висновку.
За положеннями статтей 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Судом вжито всіх заходів, передбачених КУпАП для з`ясування питання, зокрема про наявність в діях  ОСОБА_3 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому вказаний вище висновок суду є правильним і повністю відповідає вимогам ст. 280 КУпАП.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
При цьому, за положеннями ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Факт вчинення ОСОБА_3 згаданих адміністративних правопорушень, за обставин зазначених в оскарженій постанові судді підтверджується зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами. Так, його вина у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КупАП повністю доводиться: 
- протоколом серії ААД № 345801 від 21 вересня 2023 року про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП
- протоколом серії ААД № 345710 від 21 вересня 2023 року про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 – 2 КУпАП;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;
- направленням на огляд водія ТЗ з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;
- рапортом;
- актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу;
- актом приймання-передачі тимчасово затриманого тз для зберігання;
- відеозаписом з місця події.
Крім того, вина ОСОБА_3 у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень доводиться відеозаписами з боді-камери працівників поліції, на яких зафіксовано події, викладені у протоколі. Зокрема, на відеозаписах зафіксовано факт спілкування ОСОБА_3 з працівниками поліції, в ході якого у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння у зв`язку з чим, йому як водію транспортного засобу, який мав ознаки алкогольного сп`яніння, було запропоновано пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння як на місці події так і в медичному закладі, тобто у встановленому законом порядку. З дослідженого відеозапису вбачається, що під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_3 відповів – «Я обганяв машину, а ви мені включили мигалки, що я став перед фурою», тобто таке висловлювання підтверджує факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_3 .
Незгода сторони захисту з оцінкою місцевим судом доказів у даній справі не може бути достатньою та обґрунтованою підставою для визнання їх недопустимими, а є лише способом захисту і намаганням спростувати ці докази. 
Проаналізувавши зібрані і досліджені докази в їх сукупності апеляційний суд вважає, що винність ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи, тому безпідставними є доводи апелянта про відсутність в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апелянта про те, що під час складання протоколів про адміністративне правопорушення працівниками поліції допущено ряд порушень є голослівними, оскільки аналізуючи, у означеному випадку, дії поліцейських та зважаючи на поведінку ОСОБА_3 вказані доводи повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, які вказують на протилежне. 
В матеріалах справи відсутні та під час апеляційного перегляду не надано доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколів про адміністративні правопорушення, а лише покликання сторони захисту в апеляційній скарзі на грубі порушення без належного їх обґрунтування слід розцінювати як спроби уникнути ОСОБА_3 відповідальності за скоєне будь-яким чином.
Разом з тим, ОСОБА_3 чи його захисником не надано жодних відомостей щодо звернення із заявою до відповідних органів з метою ініціювання проведення службової перевірки з приводу незаконності, дій працівників поліції під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_3 , а тому доводи апеляційної скарги в цій частині апеляційний суд відхиляє.
Працівниками поліції під час документування правопорушення роз`яснено ОСОБА_3 його права. Врахувавши наявні у матеріалах справи докази, обставини зафіксовані на відеозаписі у апеляційного суду відсутні підстави, щоб розцінювати внесені у протоколі про адміністративне правопорушення відомості чи відмову ОСОБА_3 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як неправдиві чи недостовірні.
Під час апеляційного перегляду справи особа, яка складала протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 підтвердив факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_3 . Вказав, що під час спілкування з ОСОБА_3 поведінка останнього, його висловлювання та активне відстоювання необхідності отримати докази вчинення ним правопорушення у своїй сукупності було розцінено як визнання факту керування транспортним засобом та відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Отже, доводи, наведені захисником в апеляційній скарзі, цілком спростовані наявними в матеріалах справи доказами та перевірені судом першої та апеляційної інстанції.
Що стосується інших посилань в апеляційній скарзі, то вони мають формальний характер, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції доходить висновку, що немає необхідності наводити спростування на кожен аргумент апелянта, викладений ним у поданій апеляційній скарзі.
При цьому, суд керується висновком Європейського суду з прав людини, зробленим ним у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, де в п.58 Суд вказав, що хоча пункт 1 статті Конвенції (Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, однак його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.
Таким чином, наведені вище та усі інші доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Законних підстав для скасування оскарженого судового рішення та закриття провадження у справі з мотивів яких просить апелянт, апеляційний суд не вбачає.
А тому, постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 грудня 2023 року слід залишити без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст.294, 295 КУпАП, суд 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника Колєсніка Богдана Володимировича в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 грудня 2023 року - без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Копію рішення у справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої його винесено.

Суддя Волинського апеляційного суду                                П. П. Борсук