ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 року  
м. Черкаси   

справа № 707/1726/23 провадження № 22-ц/821/225/24 категорія 310000000   	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Бородійчука В.Г.
суддів: Карпенко О.В., Василенко Л.І.
секретар: Ярошенко Б.М.

учасники справи:
позивач:  ОСОБА_1 
представник позивача – адвокат Нестеренко Олег Федорович 
відповідач:  ОСОБА_2 
представник відповідача – адвокат Петренко Олександр Володимирович

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_3 на додаткове рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 24 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про припинення права спільної сумісної власності, стягнення грошової компенсації в розмірі частини вартості майна, що є спільною сумісною власністю. 

в с т а н о в и в :

Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

02 червня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про припинення права спільної сумісної власності, стягнення грошової компенсації в розмірі частини вартості майна, що є спільною сумісною власністю.
Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 10 листопада 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
14 листопада 2023 року представник позивача – адвокат Нестеренко О.Ф. звернувся до Черкаського районного суду Черкаської області з заявою про розподіл судових витрат, в обґрунтування якої зазначив, що позивачем понесені судові витрати в розмірі 31 182 грн., в тому числі витрати на правову допомогу в сумі 28 182 грн. та на проведення судової експертизи в сумі 3 000 грн. Вказані витрати представник позивача просив стягнути з відповідачки на користь позивача.
Представник відповідачки – адвокат Петренко О.В. надав клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якому вказав, що представником позивача не надано доказів на підтвердження сплати позивачем коштів в розмірі 28 182 грн. в рахунок оплати витрат на правову допомогу, а заявлена сума витрат на правову допомогу є непропорційною та перевищує суму, що була заявлена первинно в орієнтовному розрахунку судових витрат. 
Акт виконаних робіт та розрахунок не є доказами, які підтверджують факт оплати витрат на правову допомогу. Сторони не обумовлювали підготовку позовної заяви серед видів правової допомоги, що буде надаватись позивачу. Позовна заява та додатки до неї не містять доказів того, що їх готував саме адвокат позивача, а підрахунок вартості підготовки позовної заяви зроблений з помилками. Факт надання адвокатом позивачу попередньої консультації, складення адвокатом звернення позивача до ТСЦ МВС, складення адвокатом клопотання про витребування доказів та клопотання про призначення експертизи також не підтверджені. Надання попередньої консультації, оцінка відповіді ТСЦ МВС, оцінка висновку експерта, оплата послуг експерта та повідомлення суду про таку оплату не є видами правової допомоги. 
Докази ознайомлення адвоката з матеріалами справи відсутні. Для підготовки запиту до ТСЦ МВС достатньо 20 хвилин часу адвоката, що становить 447,33 грн. Заява про усунення недоліків позовної заяви не є тим документом, за складення якого відповідачка має нести майнову відповідальність. Адвокат Нестеренко О.Ф. приймав участь не у 5, а у 4 засіданнях, а тривалість засідань була коротшою за 1 годину.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Додатковим рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 24 листопада 2023 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в загальній сумі 16 614 грн.

Додаткове рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що 28 березня 2023 року між позивачем та адвокатом Нестеренком О.Ф. був укладений договір про надання правової допомоги та додатковий договір до вказаного договору, на підставі яких адвокатом була надана правова допомога позивачу в цій справі.
Суд визнав неспроможним твердження сторони відповідача про те, що представником позивача не надано доказів на підтвердження сплати позивачем коштів в рахунок оплати витрат на правову допомогу.
На думку суду, витрати на професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Крім того, доказами на підтвердження реальності витрат може бути, в тому числі, акт надання послуг, в якому в даному випадку вказано як про оплату гонорару, так і про всі надані послуги.
Разом з тим, суд дійшов висновку, що підрахунок вартості підготовки позовної заяви дійсно зроблений з арифметичними помилками, оскільки 4 години роботи адвоката з надання цих послуг з розрахунку 1 342 грн. за одну годину роботи адвоката складає 5 368 грн., а не 10 736 грн. як про це вказано в акті та розрахунку.
Суд вважав, що оцінка відповіді ТСЦ МВС від 23 травня 2023 року на адвокатський запит від 15 травня 2023 року є складовою вищевказаного виду правової допомоги з підготовки запиту до ТСЦ МВС, а тому не мала оплачуватися окремо.
Стосовно правової допомоги з оплати послуг експерта та повідомлення суду про таку оплату, суд дійшов висновку, що вказані види правової допомоги є різновидом складання заяв, а тому мають відшкодовуватися.
Суд встановив, що адвокат дійсно ознайомився з матеріалами справи згідно із своєю заявою від 11 жовтня 2023 року, про що у справі на аркуші 118 є відповідна розписка. Проте, на думку суду, витрата двох годин на вказаний вид правової допомоги є завищеною, а тому суд визнав обґрунтованими витратами часу на ознайомлення з матеріалами справи та оцінку висновку експерта одну годину, що зумовлює витрати на оплату таких послуг в розмірі 1 342 грн. відповідно до укладеного адвокатом та позивачем договору.
Крім того, судом встановлено, що адвокат Нестеренко О.Ф. приймав участь у чотирьох засіданнях в рамках розгляду цієї справи, а саме: 19 вересня 2023 року, 18 жовтня 2023 року, 26 жовтня 2023 року, 10 листопада 2023 року.
В розрахунку судових витрат та акті про надання правничої допомоги вказано про п`ять засідань, у яких брав участь адвокат, які тривали п`ять годин. Судом встановлено, що кількість судових засідань в розрахунку та акті вказана невірно, проте кількість годин вказана вірно, оскільки з урахуванням пункту 2.3. додаткового договору до договору про надання правничої допомоги адвокат надав правничу допомогу в чотирьох судових засіданнях протягом п`яти годин.
В підсумку, суд визнав документально підтвердженими витрати на правову допомогу, які поніс позивач, в загальній сумі 21 472 грн. 
Оцінюючи пропорційність та співрозмірність витрат позивача на правову допомогу, суд врахував складність справи, час, який був витрачений адвокатом на виконання перелічених вище робіт та обсяг цих робіт, а також враховує значення справи для позивача. 
Суд вважав, що пропорційним розміром витрат на правову допомогу в даному випадку є сума в розмірі 15 000 грн.
Враховуючи факт часткового задоволення позову (задоволено 92,30 % позовних вимог), суд визнав за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача суму в розмірі 13 845 грн. в якості відшкодування витрат на правову допомогу.
Крім того, відповідно до платіжної інструкції від 26 вересня 2023 року ОСОБА_4  оплатив 3 000 грн. від імені  ОСОБА_1  в рахунок оплати послуг експерта ОСОБА_5  по цій справі згідно з рахунком, який виставлено експертом. Враховуючи факт часткового задоволення позову (задоволено 92,30 % позовних вимог), суд визнав за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача суму в розмірі 2 769 грн. в якості відшкодування витрат на проведення експертизи.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги 

Не погоджуючись із додатковим рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 оскаржила його в установленому порядку до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просила суд апеляційної інстанції скасувати додаткове рішення суду як незаконне та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні заяви позивача про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що під час розгляду справи, суд першої інстанції не врахував, що заявлена сума витрат на правничу допомогу в даному випадку є значно завищеною.
Стороною позивача не надано належних та допустимих доказів сплати вартості позивачем правничої допомоги, не обґрунтовано вартості складення позовної заяви та інших матеріалів, в тому числі клопотань.
Обґрунтована сума гонорару на думку відповідача мала складати близько 10 % від суми стягнутої судом.
Оскільки при вирішенні питання про стягнення витрат на правничу допомогу стороною позивача не доведено належними та допустимими доказами вартість наданих послуг, а судом повністю проігноровано норми закону та надано помилкове трактування встановленим обставинам, тому додаткове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення суду.

Відзив на апеляційну скаргу 

У відзиві на апеляційну скаргу, що надійшов від представника ОСОБА_1 – адвоката Нестеренка О.Ф. зазначено, що додаткове рішення суду є законним і обґрунтованим і підстав для його зміни за наведеними в апеляційній скарзі немає.
Суд першої інстанції здійснив детальну оцінку доказів та прийшов до правильного висновку про стягнення з  ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судових витрат в загальній сумі 16 614 грн.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону додаткове рішення суду першої інстанції відповідає.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Статтею 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з частиною 3 статті 134 ЦПК України попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Згідно зі статтею 1 вищевказаного Закону договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно з пунктами 1,2,6 частини 1 статті 19 вищевказаного Закону, видами адвокатської діяльності є, в тому числі, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність`адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Згідно з частиною першою статті 27 вищевказаного Закону договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі.
До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права (частина третя статті 27 Закону).
Статтею 30 вищевказаного закону визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, що регулюється Главою 63 ЦК України та загальними положенням про договір, передбаченими Главою 52 ЦК України.
Відповідно до частини першої статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Згідно статті 903 ЦК України визначено, що у разі, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору (частина п`ята статті 626 ЦК України).
 У постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 вказано, що витрати на професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Судом першої інстанції встановлено, що 28 березня 2023 року між ОСОБА_1 та адвокатом Нестеренко О.Ф. був укладений договір про надання правової допомоги та додатковий договір до вказаного договору, на підставі яких адвокатом Нестеренко О.Ф. була надана правова допомога позивачу с праві.
Витрати на професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Крім того, доказами на підтвердження реальності витрат може бути, в тому числі, акт надання послуг, в якому в даному випадку вказано як про оплату гонорару, так і про всі надані послуги.
В апеляційній скарзі відповідач зазначила, що заявлена сума витрат на правову допомогу перевищує суму, що була заявлена первинно в орієнтовному розрахунку судових витрат. Такі доводи апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вважає необгрунтованими оскільки згідно з частиною 3 статті 134 ЦПК України попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Щодо тверджень ОСОБА_2 про те, що сторони не обумовлювали підготовку позовної заяви серед видів правової допомоги, апеляційний суд погоджується з висновком районного суду про те, що у договорі про надання правничої допомоги сторони договору зробили загальне посилання на зобов`язання адвоката надавати правничу допомогу позивачу у будь-якому процесуальному статусі позивача. На думку суду, таке формулювання передбачає, в тому числі, складення адвокатом позовних заяв за усним чи письмовим дорученням клієнта.
Розрахунок судових витрат та акт надання правничої допомоги, які підписані адвокатом та позивачем, достатньою мірою підтверджують те, що позовна заява та додатки до неї були підготовлені саме адвокатом позивача, а також підтверджують те, що адвокат надав позивачу попередню консультацію, склав звернення позивача до ТСЦ МВС, клопотання про витребування доказів та клопотання про призначення експертизи. Сплата адвокатом судового збору від імені позивача, на думку суду, є складовою послуги зі складення позовної заяви, а тому правомірно включена до акту надання правничої допомоги.
Суд першої інстанції дійшов правильного висновку і частині того, що, підрахунок вартості підготовки позовної заяви дійсно зроблений з арифметичними помилками, оскільки 4 години роботи адвоката з надання цих послуг з розрахунку 1 342 грн. за одну годину роботи адвоката складає 5 368 грн., а не 10 736 грн. як про це вказано в акті та розрахунку.
Надання попередньої консультації є видом правової допомоги та узгоджується з п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Є правильним також і висновок суду про те, що правова допомога з оплати послуг експерта та повідомлення суду про таку оплату є різновидом складання заяв, а тому мають відшкодовуватися.
Оцінюючи пропорційність та співрозмірність витрат позивача на правову допомогу, суд врахував складність справи, час, який був витрачений адвокатом на виконання перелічених вище робіт та обсяг цих робіт, а також враховує значення справи для позивача. Суд дійшов правильного висновку, що пропорційним розміром витрат на правову допомогу в даному випадку є сума в розмірі 15000 грн. та правильно визначив факт часткового задоволення позову (задоволено 92,30 % позовних вимог) і дійшов висновку про стягнення з відповідачки на користь позивача суму в розмірі 13 845 грн. в якості відшкодування витрат на правову допомогу.
Крім того, судом враховано й платіжну інструкцію від 26 вересня 2023 року про оплату 3 000 грн. ОСОБА_1 послуг експерта по даній справі. Враховуючи факт часткового задоволення позову суд правомірно стягнув з відповідачки на користь позивача суму в розмірі 2 769 грн. в якості відшкодування витрат на проведення експертизи.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі додаткове рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами колегія суддів не вбачає, оскільки її доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в  :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_3 залишити без задоволення.
Додаткове рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 24 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про припинення права спільної сумісної власності, стягнення грошової компенсації в розмірі частини вартості майна, що є спільною сумісною власністю залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного  судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України. 

Повний текст постанови складено 14 березня 2024 року.

Головуючий                                                        В.Г. Бородійчук

Судді                                                                О.В. Карпенко

                                                                        Л.І. Василенко