ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" лютого 2024 р.                                                         Справа №914/1574/23

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:
головуючого (судді-доповідача):                                                               Бонк Т.Б.,
суддів:                                                                                           Желіка М.Б.,
                                                                                                    Якімець Г.Г.,
секретар судового засідання Гавриляк І.В.

представники сторін:
від позивача – Давидович М.І. – керівник, Двержицький І.Р. – адвокат, 
від відповідача – Скора Ю.В. – представник, Сагайдак Т.І. – представник,
від третьої особи – Борис О.В. – адвокат,

розглянувши матеріали апеляційних скарг
1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівенергозбут" від 03.11.2023 (вх. суду від 06.11.2023 №01-05/3427/23)
2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз Тепло" від 07.11.2023 (вх. суду від 08.11.2023 №01-05/3441/23)
на рішення    Господарського суду Львівської області від 03.10.2023 (повний текст рішення складено 16.10.2023, суддя        О.Д. Запотічняк, м. Львів)
у справі    №914/1574/23
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціалізоване управління-27", м. Новий розділ, Львівська обл.,
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз Тепло", м. Київ
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівенергозбут", м. Львів
про    визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

короткий зміст позовних вимог
18.05.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "Спеціалізоване управління-27" (надалі – ТОВ «СУ-27») звернулось до Господарського суду Львівської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз Тепло" (надалі – ТОВ «Нафтогаз Тепло») у якій просив: 
- визнати протиправною бездіяльність ТОВ "Нафтогаз Тепло" щодо відмови у підключенні ТОВ "СУ -27" до електроенергії на об`єктах позивача, що знаходяться у м. Новий Розділ, вул. Ходорівська, 4/1 (виробнича база, ЕІС-код 62Z88231835490890 та вул. Гірнича (гараж, ЕІС-код 62Z8924980153298);
- зобов`язати ТОВ "Нафтогаз Тепло" вчинити дії по підключенні ТОВ "СУ -27" до електроенергії на об`єктах позивача, що знаходяться у м. Новий Розділ, вул. Ходорівська, 4/1 (виробнича база, ЕІС-код 62Z88231835490890 та вул. Гірнича (гараж, ЕІС-код 62Z8924980153298).
Позовні вимоги мотивовані тим, що ТОВ "СУ -27" є власником об`єкта на якому знаходяться точки розподілу електроенергії за адресою: м. Новий Розділ, вул. Ходорківська 4/1 (ЕІС код 62Z88231835490890) та вул. Гірнича (ЕІС-код 62Z8924980153298) де відбулося відключення електроенергії.
06.04.2021 та 12.08.2021 точки розподілу позивача (ЕІС код 62Z88231835490890 та ЕІС-код 62Z8924980153298) було відключено відповідача від електроенергії через заборгованість перед енергопостачальником ТОВ «Львівенергозбут».
У вересні 2021 pоку TOB «Львівенергозбут» звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до ТОВ «СУ-27» про стягнення 382    531,86 грн. заборгованості за спожиту електричну енергію. Рішенням Господарського суду Львівської області від 08.08.2022 у справі №914/2950/21 позовні вимоги ТОВ «Львівенергозбут» до ТОВ «СУ-27» задоволено, проте постановою Західного апеляційного господарського суду від 02.11.2022 рішення Господарського суду Львівської області скасовано та прийнято нове, яким в позові відмовлено.
Таким чином, у зв`язку із відсутністю заборгованості за послуги електропостачання позивач звернувся до ТОВ «Львівенергозбут» та ТОВ «Нафтогаз тепло» з листом - вимогою щодо відновлення електропостачання товариству, проте йому було відмовлено у відновленні послуг з електропостачання.
Правовою підставою позову зазначає ст. ст. 11-16, 202-204, 391, 509, 626 ЦК України та ст. ст. 174, 175, 193 ГК України.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 19.07.2023 залучено Товариство з обмеженою відповідальністю "Львівенергозбут" (ТОВ «Львівенергозбут») в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, оскільки ТОВ "Львівенергозбут" є отримувачем коштів за поставлену електроенергію.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Господарського суду Львівської області від 03.10.2023 позовні вимоги задоволено. Визнано протиправною бездіяльність ТОВ "Нафтогаз Тепло" щодо відмови у підключенні ТОВ "СУ -27" до електроенергії на об`єктах Позивача, що знаходяться у м. Новий Розділ, вул. Ходорівська, 4/1 (виробнича база, ЕІС-код 62Z88231835490890 та вул. Гірнича (гараж, ЕІС-код 62Z8924980153298). Зобов`язано ТОВ "Нафтогаз Тепло" вчинити дії по підключенні ТОВ "СУ -27" до електроенергії на об`єктах позивача, що знаходяться у м. Новий Розділ, вул. Ходорівська, 4/1 (виробнича база, ЕІС-код 62Z88231835490890 та вул. Гірнича (гараж, ЕІС-код 62Z8924980153298).
Стягнуто з ТОВ "Нафтогаз Тепло" на користь ТОВ "СУ -27" 5 368,00 грн судового збору.
Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційних скарг 
В апеляційній скарзі відповідач (ТОВ «Нафтогаз Тепло») просить рішення місцевого господарського суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, в зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги ТОВ «Нафтогаз Тепло» зазначає, що:
- судом першої інстанції неправильно застосовано п. 15 ч. 3 ст. 46 Закону України «Про ринок електричної енергії» та п. 11.5.12, 11.5.22 Кодексу систем розподілу, оскільки відповідальність за відновлення електропостачання покладається на ТОВ «Львівенергозбут»;
- місцевим господарським судом не враховано, що договір припинив свою дію на підставі п. 11.2 договору, а саме у зв?язку з відчуженням об?єкта на користь іншої особи;
- постанова Західного апеляційного господарського суду від 02.11.2022 в справі №914/2950/21 не має преюдиційного значення для цієї справи.

В апеляційній скарзі третя особа (ТОВ «Львівенергозбут») просить рішення місцевого господарського суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, в зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги ТОВ «Львівенергозбут» зазначає, що:
- судом не надано правової оцінки п. 11.2 договору про надання послуг з розподілу електричної енергії щодо припинення дії договору у зв?язку з відчуженням об?єкта на користь іншої особи;
- судом не враховано, що договір є нікчемним, оскільки такий суперечить вимогам ст. ст. 1, 63 Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правилам роздрібного ринку електричної енергії;
- суд надав неправильну правову оцінку судовим рішенням в справі № 914/2950/21.

Узагальнені заперечення позивача
Позивач у відзивах на апеляційну скаргу заперечує проти доводів апеляційних скарг, просить апеляційні скарги залишити без задоволення, рішення суду – без змін.
В обгрунтування доводів відзивів на апеляційну скаргу позивач посилається на те, що постановою Західного апеляційного господарського суду від 02.11.2022 в справі № 914/2950/21 встановлено відсутність заборгованості за договором про надання послуг з розподілу електричної енергії за № 249 від 01.09.2020 укладеним між ТОВ «Нафтогаз Тепло» (Оператор системи розподілу) та ТОВ «Спеціалізоване управління-27» (споживачем).
Зазначає, що обставини, встановлені судовим рішенням (постановою Західного апеляційного господарського суду) у справі № 914/2950/21, є преюдиційними при розгляді цієї справи.
Вважає, що у відповідача були відсутні підстави, які б унеможливлювали відновити електропостачання на об`єкти ТОВ «СУ- 27».
У судове засідання 27.02.2024 з`явилися представники позивача, відповідача та третьої особи.
Представники відповідача та третьої особи в судовому засіданні просили апеляційні скарги задоволити, а рішення місцевого господарського суду скасувати.
Представники позивача в судовому засіданні просили апеляційні скарги залишити без задоволення, а рішення місцевого господарського суду залишити без змін.
Згідно з ст. 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників позивача, відповідача та третьої особи, дослідивши доводи і заперечення, наведені в апеляційних скаргах та відзивах на апеляційні скарги, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судом першої інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини
Товариство з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване управління 27» є власником об`єкта на якому знаходяться точки розподілу електроенергії за адресою: м. Новий Розділ, вул. Ходорківська 4/1 (ЕІС код 62Z88231835490890) та вул. Гірнича (ЕІС-код 62Z8924980153298).
01.09.2020 шляхом подання підписаної заяви-приєднання між ТОВ «Нафтогаз Тепло» (Оператор системи розподілу) та ТОВ «Спеціалізоване управління-27» (споживачем) укладено договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 249.
Відповідно до п. 4.4. вказаного договору, споживач, якому продаж електричної енергії здійснюється на роздрібному ринку електричної енергії, зобов`язаний мати діючий договір з постачальником електричної енергії.
ТОВ «Львівенергозбут» є постачальником універсальних послуг для побутових та малих непобутових споживачів на території Львівської області, постачальником електричної електроенергії для споживачів за вільною ціною на території України та постачальником природного газу для усіх категорій споживачів.
На території м. Новий Розділ ТОВ «Львівенергозбут» здійснює постачання електричної енергії споживачам універсальної послуги з 01.09.2020 після фактичної передачі оператором системи розподілу (ТОВ «Нафтогаз тепло») даних, відповідно до Методичних рекомендацій, щодо передачі даних побутових та малих непобутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 26.10.2018 № 1268.
Предметом договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, стали об`єкти позивача де здійснювалося електроспоживання:
1. Львівська область, м. Новий Розділ, вул. Ходорівській 4/1 (виробнича база, EIC код 62Z8823183549089 ), спожито - 44 880 кВт/год за період з 01.09.2020 по 06.04.2021.
2. Львівська область, м. Новий Розділ, вул. Гірнича (гараж, EIC код 62Z8924980153298). спожито - 58 801 кВт/год за період з 01.09.2020 по 12.08.2021.
18.03.2021 оператором системи розподілу (ТОВ «Нафтогаз тепло») отримано лист ТОВ «Львівенергозбут» за № 923-2021-1655 щодо припинення електропостачання об`єкту споживача у зв`язку із заборгованістю у розмірі 95    866,01 грн.
Відповідно до акту про відключення № 1 від 06.04.2021 відповідачем було припинено електропостачання об`єкта за адресою: Львівська область, м. Новий Розділ, вул. Ходорівська 4/1.
19.07.2021 оператором системи розподілу (ТОВ «Нафтогаз тепло») отримано лист ТОВ «Львівенергозбут» за №210 щодо припинення (обмеження) електроживлення об`єкту споживача по вул. Гірничій 1 у м. Новий Розділ, Львівської області, у зв`язку із заборгованістю в розмірі 195 722,05 грн. 
Відповідно до акту про відключення № 11 від 12.08.2021 електропостачання за вказаним об`єктом було припинено.
У вересні 2021 TOB «Львівенергозбут» звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до ТОВ «Спеціалізоване управління-27» про стягнення 382 531,86 грн. заборгованості за спожиту електричну енергію.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 08.08.2022 у справі № 914/2950/21 позовні вимоги ТОВ «Львівенергозбут» до ТОВ «СУ-27» задоволено, та постановою Західного апеляційного господарського суду від 02.11.2022 рішення Господарського суду Львівської області скасовано та прийнято нове, яким в позові відмовлено. Ухвалою Верховного Суду від 20.12.2022 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ «Львівенергозбут».
28.11.2022 ТОВ «СУ-27» звернулося до ТОВ «Львівенергозбут» з листом за №127, за змістом якого просив відновити електропостачання товариству в зв`язку з відсутністю заборгованості за послуги електропостачання. 
12.12.2022 та 28.12.2022 позивач звернувся до філії «Новороздільські електромережі» ТОВ «Нафтогаз Тепло» з листами за №70 та за №80, за змістом яких просив відновити електропостачання товариству в зв`язку з відсутністю наявної заборгованості за послуги електропостачання. 
20.12.2022 філія «Новороздільські електромережі» ТОВ «Нафтогаз Тепло» скерувала позивачу лист за №126/1.13-5/10, за змістом якого відмовила товариству у відновленні електропостачання з підстав того, що постановою Західного апеляційного господарського суду від 02.11.2022 в справі №914/2950/21 не було скасовано суму заборгованості, не було встановлено неправомірність здійснення нарахувань та переданих електропостачальнику показників. Також у зазначеному листі відповідач зазначив, що відновлення електропостачання ТОВ «СУ-27» відбудеться після отримання від енергопостачальника - ТОВ «Львівенергозбут» відповідного звернення та технічної документації.
04.01.2023 ТОВ «Львівенергозбут» скерував ТОВ «СУ-27» лист за №902-2023-68, за змістом якого повідомив позивача про відсутність підстав для постачання товариству електроенергії.
05.01.2023 ТОВ «СУ-27» повторно скерував листи за №1 та за №2 щодо відновлення електропостачання товариству та здійснення повірки лічильника.
31.01.2023 філія «Новороздільські електромережі» ТОВ «Нафтогаз Тепло» скерувала ТОВ «СУ-27» лист за №126/1.13-70, за змістом якого повідомила товариство про дострокове припинення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії від 01.09.2020 за №249 та відмовила у відновленні послуг з електропостачання на об`єкти позивача. Підставою для дострокового припинення договору відповідач зазначив - відчуження об`єкта на http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843702/ed_2023_08_10/pravo1/T030435.html?pravo=1#843702користь іншої особи.
З огляду на викладене та враховуючи відмову від підключення до послуг електроенергії, позивач звернувся до Господарського суду Львівської області за захистом порушеного права.
При перегляді рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку судова колегія Західного апеляційного господарського суду виходить з наступного.
Відповідно до приписів статей 6, 627, 628 Цивільного кодексу України, сторони вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частина 3    статті 184 Господарського кодексу України    передбачено, що укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів повинно здійснюватися з додержанням умов, передбачених    статтею 179 цього Кодексу, не інакше як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами    статті 181 цього Кодексу    та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або типового договору (частина 3    статті 184 Господарського кодексу України).
Згідно з пунктом 1.2.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 14 березня 2018 року № 312 (далі - Правила), на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку.
Згідно з пунктом 1.2.15. укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил.
Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку).
На роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами.
Електропостачальники зобов`язані повідомляти оператора системи розподілу (передачі) про укладення та припинення договору із споживачем в установленому цими Правилами порядку.
При переході права власності (користування) на об`єкт до нового власника (користувача) переходять права та обов`язки за договорами, укладеними відповідно до цих Правил.
Як передбачено пунктом 2.1.1. Правил результатом розподілу (передачі) електричної енергії на роздрібному ринку є забезпечення можливості отримання відповідним суб`єктом роздрібного ринку електричної енергії необхідного обсягу електричної енергії та рівня електричної потужності із забезпеченням параметрів якості електропостачання, які відповідають установленим стандартам, та категорії надійності електрозабезпечення відповідно до договору в точках приєднання електроустановок учасників роздрібного ринку.
Відповідно до договорів про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, що укладаються зі споживачем та електропостачальником відповідно до цих Правил, оператор системи передачі згідно з Кодексом системи передачі та оператори систем розподілу згідно з Кодексом систем розподілу здійснюють, відповідно, передачу та розподіл електричної енергії на роздрібному ринку в точку розподілу до електроустановки споживача на території діяльності відповідного оператора системи.
Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається з урахуванням статей    633,    634,    641,    642 Цивільного кодексу України    за формою договору, що є додатком 3 до цих Правил (пункт 2.1.5. Правил).
Фактом приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, зокрема повернення (надання) підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора системи розподілу та/або документально підтверджене споживання електричної енергії (пункт 2.1.7. Правил).
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, 01.09.2020 ТОВ «Нафтогаз Тепло» отримано від ТОВ «СУ- 27» заяву приєднання до умов публічного договору про надання послуг з розподілу електричної енергії.
02.04.2021 ТОВ «СУ- 27» отримало           паперовий примірник договору про надання послуг з розподілу електричної енергії з додатками.
З огляду на викладене спростовуються доводи апелянта про відсутність договірних відносин між сторонами в справі.
Відповідно до підпункту 1 пункту 7.5. Правил передбачено, що припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу здійснюється оператором системи за умови попередження споживача не пізніше ніж за 5 робочих днів до дня відключення у разі, зокрема заборгованості за надані послуги з розподілу (передачі) електричної енергії відповідно до умов договору з оператором системи.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до акту про відключення № 1 від 06.04.2021 ТОВ «Нафтогаз Тепло» припинено електропостачання об`єкта ТОВ «СУ- 27» за адресою: Львівська область, м. Новий Розділ, вул. Ходорівська 4/1 та відповідно до акту про відключення № 11 від 12.08.2021 припинено електропостачання на вул. Гірничій 1 у м. Новий Розділ Львівської області також було припинено, у зв`язку наявною заборгованістю.
Постановою Західного апеляційного господарського суду від від 02.11.2022 в справі № 914/2950/21 встановлено відсутність заборгованості за договором про надання послуг з розподілу електричної енергії за № 249 від 01.09.2020 укладеним між ТОВ «Нафтогаз Тепло» (Оператор системи розподілу) та ТОВ «Спеціалізоване управління-27» (споживачем).
Відповідно до ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Важливим є те, що обставини, встановлені у справі, що є преюдиційною, мають належати до предмета доказування, тобто їх встановлення має бути необхідне для вирішення тієї справи. Оскільки предмет доказування спочатку визначається підставами позову, а потім обґрунтовується нормами матеріального права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору, то питання про те, чи належав певний факт до предмета доказування, є питанням права, а не факту.
Питання факту це питання про те, чи була наявна/відсутня певна обставина, що має значення для вирішення певного спору. Фактичні обставини встановлюються через доказування. Доказування дає змогу відтворити той чи інший фрагмент дійсності в асортименті значущості для справи (предмет доказування). Юридична ж кваліфікація фактичних обставин здійснюється через співвіднесення певної обставини з певними юридичними нормами. Отже, юридичний факт - це передбачена нормами права конкретна життєва обставина (дія, подія), котра є підставою для настання певних юридичних наслідків. Життєвий факт набуває ознак юридичного внаслідок юридичної кваліфікації, правозастосування. Таким чином, юридичний (правовий) факт - це той же самий життєвий факт, але в контексті наявності його правової регламентації.
Преюдиційність це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні суду і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив у законну силу. Суть преюдиції полягає у неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.
Правило про преюдицію спрямовано не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив у законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального встановлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду на їх дослідження та оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії.
У постанові Верховного Суду від 12.06.2018 у справі № 927/976/17, зазначено, що відповідно до ч. 4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
В свою чергу, преюдиційне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин.
Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 15.09.2022 у справі № 910/12525/20, від 03.07.2018 у справі № 917/1345/17, який в силу вимог ч. 4 ст. 236 ГПК України враховано апеляційним господарським судом.
Апеляційний господарський суд зазначає, що одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10.10.2023 в справі № 907/969/22, яка в силу вимог ч. 4 ст. 236 ГПК України врахована апеляційним господарським судом.
Апеляційний господарський суд зазначає, що у випадку надання іншої оцінки певним обставинам під час розгляду цієї справи № 914/1574/23, які оцінювались при розгляді справи № 914/2950/21, ставить під сумнів правильність та однозначність зроблених судами висновків у відповідному попередньому судовому рішенні. Оскільки судове рішення (в іншій справі № 914/2950/21) набрало законної сили і є обов`язковим для виконання, у зв`язку з чим правильність зроблених у них висновків презюмується, суд не може надавати протилежну оцінку таким обставинам у справі, що переглядається, обмежившись лише формальним посиланням на відсутність преюдиційних обставин для розгляду конкретної справи в розумінні положень ст. 75 ГПК України, не навівши достатньо переконливих підстав для неврахування висновків, зроблених за результатами дослідження обставин, зокрема, в іншій справі № 914/2950/21.
У пунктах 59-62 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.11.2022 у справі № 910/11273/20 вказано, що питання правової визначеності та передбачуваності є невід`ємною складовою верховенства права. Однакове застосування закону забезпечує його загальнообов`язковість, поліпшує громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також довіру до відправлення правосуддя. 
З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції вважає, що обставини, встановлені судовим рішенням у справі № 914/2950/21, є преюдиційними при розгляді даної справи, а тому не потребують повторного доказування, про що правильного висновку дійшов суд першої інстанції.
Таким чином, доводи апеляційних скарг про те, що обставини встановлені в постанові Західного апеляційного господарського суду від 02.11.2022 в справі № 914/2950/21 не має преюдиційного значення для цієї справи не знайшли свого підтвердження.
Обговорюючи доводи апеляційної скарги в частині посилання апелянтів на те, що договір про надання послуг з розподілу електричної енергії № 249 від 01.09.2020 є припиненим на підставі п. 11.2 договору у зв`язку з відчуженням майна (об`єкта по вул. Ходорківській, 4/1) на користь іншої особи апеляційний господарський суд вважає такі безпідставними враховуюче наступне.
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 10.11.2021 майно, що знаходиться за адресою: м. Новий Розділ, вул. Ходорівська, буд. 4/1 було відчужено ТОВ «СУ- 27» приватному підприємству «Дім».
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами відключення об`єктів позивача від електроенергії внаслідок наявної несплаченої заборгованості відбулось 06.04.2021 та 12.08.2021.
При цьому, відчуження об?єктів відбулось 10.11.2021, а саме після неправомірного відключення електроенергії на об`єктах позивача (як встановлено постановою Західного апеляційного господарського суду від 02.11.2022 в справі 914/2950/21).
Відповідно до пункту 7.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії відновлення електроживлення електроустановок споживача, електроживлення яких було припинено з підстав, зазначених у пунктах 7.5 та/або 7.6 цього розділу, здійснюється оператором системи у порядку, визначеному Кодексом системи передачі та Кодексом систем розподілу, протягом 3 робочих днів у містах та 5 робочих днів у сільській місцевості після отримання від ініціатора відключення інформації про усунення споживачем порушень, що підтверджується відповідним документом учасника ринку, на вимогу якого здійснювалося припинення електроживлення. Про усунення причин відключення ініціатор такого відключення повідомляє оператора системи в день отримання такої інформації.
Таким чином, для відновлення електропостачання відповідно є усунення обставин, які були причиною припинення електропостачання. 
Як вже зазначалося вище, постановою Західного апеляційного господарського суду від 02.11.2022 в справі 914/2950/21 встановлено, що сума заборгованості за електричну енергію ТОВ «СУ- 27» перед ТОВ «Львівенергозбут» відсутня.
Таким чином, були відсутні підстави, які б унеможливлювали відновити електропостачання ТОВ «СУ- 27».
З огляду на викладене, апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів, у розумінні ст.ст. 13, 74 ГПК України, щодо наявності передбачених законом підстав для припинення електропостачання об`єктів позивача, що розташовані за адресами: Львівська область, м. Новий Розділ, вул. Ходорівська 4/1 та вул. Гірнича 1.
Посилання апелянта на те, що ТОВ «Львівенергозбут» повинен відновити енергопостачання до об`єктів позивача, апеляційним судом відхиляються, оскільки саме відповідач допустив порушення – без правових підстав відключив електроенергію і повинен усунути цей недолік.
З огляду на наведене, апеляційний господарський суд вважає правомірним висновок місцевого господарського суду, що припинення енергопостачання до вищевказаних об`єктів позивача є таким, що порушує визначений діючим законодавством порядок припинення енергопостачання та обмежує права та інтереси позивача як споживача електричної енергії. 
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 року у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний господарський суд зазначає, що доводи апеляційних скарг не спростовують обґрунтованих висновків місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Рішення Господарського суду Львівської області прийняте з дотриманням вимог норм матеріального і процесуального права, а тому підлягає залишенню без змін.
З огляду на наведене, аргументи, викладені позивачем про заперечення доводів апеляційних скарг є такими, що відповідають встановленим обставинам по справі.
Апелянтами не спростовано висновки суду першої інстанції, які тягнуть за собою наслідки у вигляді скасування прийнятого судового рішення, оскільки не доведено неправильного застосування норм матеріального і процесуального права, а тому апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівенергозбут" від 03.11.2023 (вх. суду від 06.11.2023 №01-05/3427/23) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз Тепло" від 07.11.2023 (вх. суду від 08.11.2023 №01-05/3441/23) підлягають залишенню без задоволення.
Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 191 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1-3 статті 86 ГПК України (в редакції Закону №132-IX від 20.09.2019), суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до частини 1 статті 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи залишення апеляційних скарг без задоволення, апеляційний господарський суд дійшов до висновку про покладення на апелянта (відповідача) судового збору в розмірі 8    052,00 грн., який сплачений згідно з платіжною інструкцією за № 335 від 07.11.2023 та про покладення на апелянта (третю особу) судового збору в розмірі 8    052,00 грн., який сплачений згідно з платіжною інструкцією за № 168310 від 22.11.2023.
Керуючись ст.ст. 86, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :
          1. Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівенергозбут" від 03.11.2023 (вх. суду від 06.11.2023 №01-05/3427/23) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз Тепло" від 07.11.2023 (вх. суду від 08.11.2023 №01-05/3441/23) залишити без задоволення.
          2. Рішення Господарського суду Львівської області від 03.10.2023 у справі №914/1574/23 залишити без змін.
          3. Судовий збір залишити за апелянтами.
          4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст. ст. 287-289 ГПК України.
          5. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Головуючий суддя                                                                         Бонк Т.Б.

Судді                                                                                           Желік М.Б.

 Якімець Г.Г.

Повний текст постанови складено 11.03.2024