УХВАЛА

19 березня 2024 року 
м. Київ

справа №400/1282/23
адміністративне провадження № К/990/8944/24  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Пасічник С.С.,
суддів: Гончарової І.А.,  Олендера І.Я., 
розглянувши матеріали касаційної скарги Волинської митниці на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.02.2024 у справі №400/1282/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптхім-Будторг» до Волинської митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів і картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення,
У С Т А Н О В И В :
Волинська митниця звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.02.2024 про відмову у відкритті апеляційного провадження та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження її розгляду.
Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, скаржник посилається на те, що пропуск строку на апеляційне оскарження відбувся з обставин, що не залежали від його волі (повернення первинної своєчасно поданої апеляційної скарги у зв`язку з несплатою судового збору внаслідок відсутності фінансування через введення воєнного стану), проте це не було взято до уваги апеляційним судом при постановленні оскаржуваної ухвали; також після отримання бюджетних коштів та сплати судового збору митний орган одразу звернувся із повторною апеляційною скаргою.
При вирішенні питання щодо відкриття касаційного провадження у справі за вказаною касаційною скаргою судом з`ясовано такі обставини.
Зі змісту касаційної скарги та наявних у Єдиному державному реєстрі судових рішень вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Оптхім-Будторг» звернулося до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Волинської митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 10.02.2023 № UA205030/2023/000021/2 і картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 10.02.2023 №UA205030/2023/000057.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 28.04.2023 позов задоволено. Повний текст зазначеного судового рішення був складений в той же день. 
Не погоджуючись із даним рішенням суду першої інстанції, митний орган 25.05.2023 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, яку ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.05.2023 було залишено без руху на підставі статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку із недоданням до неї документу про сплату судового збору.
Ухвалою від 13.06.2023 суд апеляційної інстанції, відмовивши у задоволенні клопотання відповідача про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, продовжив йому строк на усунення недоліків апеляційної скарги на десять днів з моменту отримання копії цієї ухвали.
Надалі П`ятий апеляційний адміністративний суд, відмовивши заявнику у задоволенні його чергового клопотання про відстрочення сплати судового збору та констатувавши факт неусунення заявником у встановлений судом строк недоліків як таких, повернув останньому апеляційну скаргу, про що постановив відповідну ухвалу від 27.06.2023. Вказана ухвала суду про повернення апеляційної скарги Волинською митницею не була оскаржена.
12.01.2024 заявник повторно подав апеляційну скаргу, водночас порушивши й питання поновлення строку апеляційного оскарження, пропуск якого обґрунтовував відсутністю бюджетного фінансування для сплати судового збору при зверненні із апеляційною скаргою вперше.
П`ятий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 22.01.2024 відмовив у задоволенні клопотання відповідача про поновлення строку на апеляційне оскарження й залишив апеляційну скаргу без руху, запропонувавши заявнику навести інші поважні підстави пропуску строку звернення.
Залишаючи апеляційну скаргу без руху, суд керувався положеннями частини третьої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
На виконання вимог ухвали від 22.01.2024 митний орган подав до суду клопотання про поновлення строку звернення з апеляційною скаргою, в якому фактично посилався на ті ж обставини (повернення первинної своєчасно поданої апеляційної скарги у зв`язку із несплатою судового збору), яким вже надавалась оцінка в зазначеній ухвалі суду; крім того, вказав на обставину сплати ним  судового збору за подання повторної апеляційної скарги.
Розглянувши подане клопотання, П`ятий апеляційний адміністративний суд визнав неповажними наведені відповідачем підстави для поновлення строку апеляційного оскарження, відмовив у його задоволенні та у відкритті апеляційного провадження, про що постановив ухвалу від 13.02.2024.
При цьому апеляційний суд зауважив, що з дати повернення апеляційної скарги Волинської митниці на рішення суду першої інстанції у даній справі (тобто, 27.06.2023) до дати подання вдруге апеляційної скарги (12.01.2024), пройшло майже пів року, а з моменту отримання оскаржуваного рішення скаржником - більше ніж пів року, що не можна вважати розумним строком для подання відповідної    апеляційної скарги. 
Оцінивши доводи заявника про відсутність у нього можливості сплатити судовий збір у період з травня по грудень 2023 року через обмежене бюджетне фінансування на такі цілі та водночас вжиття ним заходів з метою наближення кошторисних призначень, П`ятий апеляційний адміністративний суд зазначив про ненадання митним органом достатніх й належних доказів у їх обгрунтування. 
Також у контексті наведеного суд апеляційної інстанції відзначив, що несвоєчасна реалізація митним органом права на апеляційне оскарження рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 28.04.2023 фактично зумовлена неналежною організацією процесу з оскарження судових рішень зі сторони відповідальних осіб, що є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною, - певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Відповідач, що діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатися отримати вигоду від організаційних складнощів, які склались у нього на поточний день шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі, і щодо вчасного подання апеляційної скарги. 
Відповідно до пункту 4 частини першої    статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України    якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.
Статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України         передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Отже наведеними нормами чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо дотримання строку апеляційного оскарження.
Таким чином, митний орган, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на апеляційний перегляд справи, та як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинен був забезпечити неухильне і своєчасне виконання вимог процесуального закону і суду, зокрема, стосовно форми та змісту апеляційної скарги й вчинити залежні від нього дії з використанням усіх наявних засобів та можливостей, передбачених законодавством.
Окрім цього, пунктом другим частини третьої    статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України    рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом віднесено до основних засад (принципів) адміністративного судочинства, зміст якого розкриває    стаття 8 цього Кодексу, й визначає, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.
Такі положення наведених правових норм процесуального права знайшли своє відображення і у    статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України, частина перша якої вказує, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.
Отже органи державної влади, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, мають діяти вчасно та в належний спосіб, дотримуватися своїх власних внутрішніх правил та процедур, встановлених в тому числі нормами процесуального закону, не можуть і не повинні отримувати вигоду від їх порушення, уникати або шляхом допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтерміновувати виконання своїх процесуальних обов`язків.
П`ятий апеляційний адміністративний суд врахував вищевказані норми процесуального закону та обґрунтовано ухвалою від 13.02.2024 відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на підставі пункту 4 частини першої    статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до пункту 5 частини першої    статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України    суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
Згідно з частиною другою    статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України    у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
За таких обставин, касаційна скарга є необґрунтованою, оскільки, у даному випадку, правильне застосування апеляційним судом норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що, в свою чергу, у розумінні пункту 5 частини першої та частини другої    статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України         є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.
Керуючись пунктом 5 частини першої, частиною другою    статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
У Х В А Л И В :
1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Волинської митниці на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.02.2024 у справі №400/1282/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптхім-Будторг» до Волинської митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів і картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
2. Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді	С.С. Пасічник І.А. Гончарова   І.Я.Олендер