УХВАЛА
 
15 січня 2024 року
м. Київ 
 
справа № 158/1044/22
провадження № 51-4493ск23
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
Головуючої                                      ОСОБА_1 ,
Суддів                                               ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
вивчила касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Ківерцівського районного суду Волинської області від 15 березня 2023 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 22 червня 2023 року і
встановила:
ухвалою колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 24 листопада 2023 року касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам ст. 427 КПК України та надано строк для усунення недоліків - п`ятнадцять днів зі дня отримання копії цієї ухвали. При цьому засудженій було роз`яснено, що у випадку неусунення недоліків касаційну скаргу буде повернуто.
Також, засуджена у своїй касаційній скарзі просить поновити їй строк на касаційне оскарження. Обґрунтовуючи поважність його пропуску тим, що після оголошення ухвали суду апеляційної інстанції її відразу було направлено до місць позбавлення волі та вона не мала змоги вчасно ознайомитися з матеріалами кримінального провадження для подання касаційної скарги. Таким чином вона вважає, що строк на касаційне оскарження для неї підлягає поновленню.
Суд, перевіривши доводи, викладені у клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження, дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку задоволенню не підлягає, а касаційну скаргу слід повернути з таких підстав.
Згідно з ч. 2 ст. 426 КПК України касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
За приписами ч. 2 ст. 113 цього Кодексу процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у встановлений КПК строк також міститься у ст. 116 вказаного Кодексу.
Частиною 1 ст. 117 КПК України передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо судом буде визначено поважність причини пропуску цього строку. 
Правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити розгляд кримінальних проваджень упродовж розумного строку, не змушуючи зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. До того ж це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію, чітко визначити свої аргументи та окреслити стверджувану правову позицію. 
Процесуальний строк може бути поновлено лише за умови його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.
Виходячи з системного аналізу норм процесуального закону, поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від       20 квітня 2017 року № 5 - 440 кс (15) 16, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.
Також Суд звертає увагу, що у рішенні від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).
При вирішенні цього питання Суд виходить із того, що визначений процесуальним законом трьохмісячний строк для подання касаційної скарги є досить тривалим і достатнім для реалізації права на касаційне оскарження судових рішень. При цьому особа, яка бажає подати касаційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на касаційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінка особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) в межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.
Такі обставини мають бути підтверджені скаржником.
Відповідно до наявної у справі копії розписки копію ухвали апеляційного суду від 22 червня 2023 року ОСОБА_4 отримала 30 червня 2023 року, тому сумнівів у тому, що вона як особа, яка тримається під вартою, пропустила визначений законом строк на касаційне оскарження, немає. 
Колегія суддів Верховного Суду вважає, що викладені засудженою причини пропуску процесуального строку не можна визнати поважними, адже, оскільки копія оскаржуваної ухвали апеляційного суду була їй вручена 30 червня 
2023 року, з цієї дати у неї було достатньо часу для реалізації свого права на касаційне оскарження. 
Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.
Що стосується клопотання засудженої щодо її епатування в ДУ «Луцький слідчий ізолятор» для підготовки до судового процесу, колегія суддів зазначає, що згідно з до вимогами п. 3 ч. 1 ст. 430 КПК України, суддя-доповідач вирішує таке клопотання тільки після відкриття касаційного провадження.
За таких обставин, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід повернути засудженій, оскільки вона подана після закінчення строку касаційного оскарження та відсутні підстави для його поновлення.
Ураховуючи викладене та керуючись ст. 429 КПК України, колегія суддів 
постановила:
відмовити засудженій ОСОБА_4 в поновленні строку на касаційне оскарження вироку Ківерцівського районного суду Волинської області від 15 березня 2023 року та ухвали Волинського апеляційного суду від 22 червня 2023 року.
Касаційну скаргу  ОСОБА_4 разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

 
ОСОБА_1                          ОСОБА_2                            ОСОБА_3