Постанова
Іменем України
 
12 березня 2024 року              
 
м. Київ
 
провадження №22-ц/824/3871/2024
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді Мазурик О. Ф. (суддя-доповідач),
суддів: Желепи О. В., Немировської О. В., 
за участю секретаря: Марченка М. С.,  
 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 
 
на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва 
 
від 11 жовтня 2019 року про заміну стягувача
 
в складі судді Виниченко Л. М. 
 
у цивільній справі №755/17827/14-ц Дніпровського районного суду м. Києва
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія"
про заміну сторони виконавчого провадження
заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство "Родовід Банк", ОСОБА_1 , приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мойсеєнко Діна Петрівна,
                                         У С Т А Н О В И В: 
У вересні 2019 року заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" (далі - ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія", Товариство) звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою про заміну стягувача. 
Заяву обґрунтовано тим, що 03.12.2014 Дніпровським районним судом м. Києва ухвалено рішення у справі №755/17827/14-ц за позовом ПАТ "Родовід Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №77.1/АК-01309.08.2 від 17.07.2008 у розмірі 22 019,93 доларів США та                  319 641,65 грн, а також судового збору в сумі 3 654 грн. Дане рішення суду перебуває на примусовому виконанню.
 
Також вказував, що між Публічним акціонерним товариство "Родовід Банк" (далі - ПАТ "Родовід Банк") та ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" 29.05.2019 укладено Договір №16 про відступлення прав вимоги, за умовами якого Товариство набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №77.1/АК-01309.08.2 від 17.07.2008 та усіма забезпечувальними договорами.
 
За вказаних обставин заявник просив замінити сторону виконавчого провадження, а саме стягувача ПАТ "Родовід Банк" на його правонаступника ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" у справі №755/17827/14-ц.
 
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2019 року заяву ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" задоволено.
Замінено стягувача ПАТ "Родовід Банк" на його правонаступника ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №755/17827/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Родовід Банк" заборгованості.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду,  ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню.
 
В обґрунтування апеляційної скарги посилався на те, що суд першої інстанції неправильно застосував положення ст. 517 ЦК України, порушив приписи ч. 4 ст. 263 ЦПК України та як наслідок дійшов помилкового висновку про заміну первісного стягувача його правонаступником, оскільки останнім не було надано суду належних та допустимих доказів переходу до нього, як до нового кредитора, прав первісного кредитора за кредитним договором.
 
Судом не враховано правових висновків Верховного Суду про те, що відсутність в матеріалах справи доказів проведення розрахунків за договором відступлення права вимоги на час або після їх укладання, тобто докази, які б підтверджували належність виконання заявником своїх зобов'язань за договором, є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.
 
Також, як на підставу скасування ухвали суду посилався на те, що він не був повідомлений про розгляд заяви про заміну сторони виконавчого провадження, що у відповідності до вимог процесуального закону є обов`язковою підставою для скасування судового рішення.
 
За наведених обставин просив скасувати ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 11.10.2019 та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.
 
26 лютого 2024 року від ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" надійшов відзив на апеляційну скаргу. У відзиві на апеляційну скаргу заявник - ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" зазначив, що доводи скаржника про відсутність доказів здійснення оплати за договором про відступлення права вимоги є безпідставними, у зв'язку з чим відсутні підстави для скасування законної ухвали суду. Зазначив, що на спростування доводів апеляційної скарги до відзиву надає платіжне доручення, яке підтверджує виконання договору про відступлення права вимоги.
 
Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених в ній.
 
Заінтересовані особи: ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія", ПАТ "Родовід Банк" та приватний виконавець Мойсеєнко Д. П., належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання, своїх представників не направили.
 
Враховуючи викладене та беручи до уваги положення ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явилися в судове засідання та їхніх представників.
 
Колегія суддів, заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення представника скаржника ОСОБА_2 , перевірила доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, і дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
 
Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, ОСОБА_1 посилався на те, що судом першої інстанції постановлено ухвалу з порушенням норм процесуального права, яке полягає в не повідомленні його про день, час та місце розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження.
 
Колегія суддів погоджується з такими доводами апеляційної скарги та приходить до висновку про наявність правових підстав для скасування ухвали суду, з огляду на таке.
 
Згідно з положеннями частин першої, другої статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.
 
За приписами ч. 3 ст. 442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. 
Повідомлення учасників справи про місце, дату і час судового засідання проводиться судом, відповідно до вимог ст. 128-131 ЦПК України.
За приписами статті 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії.
Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. 
Таким чином, про належне повідомлення учасника справи про час і місце розгляду справи у даному випадку може свідчити лише розписка.
Відповідно до положень пункту 1 частини другої статті 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку у разі неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.
Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.  
Матеріали справи не містять доказів про отримання ОСОБА_1 судової повістки-повідомлення про день, час та місце розгляду заяви про заміну сторони стягувача, що свідчить про відсутність доказів на підтвердження належного повідомлення.
Дійсно, як вбачається з матеріалів справи, 24.09.2019 від ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява про заміну сторони виконавчого провадження (а. с. 88).
26 вересня 2019 року учасникам справи, в тому числі ОСОБА_1 , надіслано судову повістку про те, що судове засідання по розгляду заяви відбудеться 11.10.2019, в якому і постановлено оскаржувану ухвалу (а. с. 105, 113-116).
В матеріалах справи відсутнє зворотне поштове повідомлення про отримання ОСОБА_1 судової повістки та відсутнє поштове відправлення, яке повернулося на адресу суду без вручення адресату з відміткою поштового відділення про причини не вручення.
Наведені вище обставини свідчать про розгляд судом заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні за відсутності ОСОБА_1 , не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання. 
За приписами п. 3 ч. 2 ст. 376 ЦПК України судове рішення підлягає обов`язковому скасуванню, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для скасування ухвали суду та ухвалення нового судового рішення.
 
Вирішуючи заяву ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" про заміну сторони виконавчого провадження, колегія суддів виходить з наступного.
 
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Дніпровського районного суду               м. Києва від 03 грудня 2014 року у справі №755/17827/14-ц ухвалено рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Родовід Банк" заборгованість за кредитним договором №77.1/АК-01309.08.2 від 17.07.2008 в сумі                                  22 019 доларів США та 319 641,65 грн, а також 3 654 грн судового збору. 
 
24 липня 2015 року видано виконавчий лист №755/17827/14-ц.
 
04 листопада 2016 року Дніпровським РВ ДВС м. Києва було відкрито виконавче провадження №52811898 на підставі виконавчого листа №755/17827/14-ц, виданого 24.07.2015 Дніпровським районним судом м. Києва.
 
До заяви про заміну сторони виконавчого провадження ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" надало Витяг з Автоматизованої системи виконавчих проваджень, з якого вбачається, що виконавче провадження №52811898 триває та відбувається примусове виконання рішення суду.
 
З матеріалів справи також вбачається, що 29 травня 2019 року між                 ПАТ "Родовід Банк" та ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" укладено Договір №16 про відступлення прав вимоги (далі - Договір).
 
Пунктом 1 Договору визначено, що за цим Договором банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників, поручителів, зазначених у Додатку №1 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов'язки боржників, за кредитними договорами та договорами порук, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору. Новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором.
 
В пункті 4 Договору сторони домовилися, що за відступлення права вимоги за основними договорами, відповідно до цього договору новий кредитор сплачує банку грошові кошти в сумі 2 080 065,68 грн. Ціна договору сплачується новим кредитором банку у повному обсязі до моменту набуття чинності цим Договором, на підставі протоколу, складеного за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став новий кредитор.
 
В Договорі також зазначено, що його укладено за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом електронних торгів №UA-EA-2019-04-05-000028-bвід 26.04.2019.
 
Згідно Додатку №1 до Договору №16 про відступлення прав вимоги від 25.09.2019, до ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" перейшло право вимоги за кредитним договором №77.1/АК-01309.08.2 від 17.07.2008, укладеним між         ПАТ "Родовід Банк" та ОСОБА_1 .
 
Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, ОСОБА_1 посилався на те, що заявником не надано доказів підтвердження обставин здійснення оплати за договором про відступлення прав вимоги на час або після його укладення, що згідно судової практики Верховного Суду є самостійною підставою для відмови в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.
Дійсно, як вбачається з матеріалів справи, до заяви про заміну сторони виконавчого провадження ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" не було долучено доказів оплати за договором про відступлення прав вимоги.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, на спростування вищевказаних доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 , заявник ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" у відзиві на апеляційну скаргу зазначив, що доводи ОСОБА_1 про відсутність оплати є безпідставними. До відзиву на апеляційну скаргу заявник долучив  платіжне доручення №Т284003884 від 23 травня 2024 року           (а. с. 171).
З платіжного доручення вбачається, що ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" сплачено ПАТ "Родовід Банк" 2 080 065,68 грн за придбаний актив зг. Протокол №UA-EA-2019-04-05-000028-b від 26.04.2019 лот F91GL41455, переможець учасник ТОВ ФК Довіра та Гарантія, код 38750239 без ПДВ (а. с. 171).
Таким чином, не знайшли свого підтвердження доводи апеляційної скарги про не виконання ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" умов Договору №16 про відступлення прав вимоги від 29.05.2019 щодо повної оплати за цим Договором.
Крім того, колегія суддів враховує, що до апеляційної скарги ОСОБА_1 долучено докази, які підтверджують, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №755/17827/14-ц від 24.07.2015 наразі триває              (а. с. 129-135). Додатково обставини того, що примусове виконання рішення суду триває підтверджується відомостями з Автоматизованої системи виконавчих проваджень в мережі Інтернет, яка є загальнодоступною. І згідно відомостей, які містяться в АСВП, остання дія була вчинена виконавцем                     22 лютого 2024 року.
Частиною 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою.
 
Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом (ч. 2 ст. 512 ЦК України).
 
У відповідності до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
 
Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.
 
За приписами ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
 
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.
 
Таким чином, за змістом положень статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється його правонаступником. 
 
Виходячи із наведених положень закону, зокрема пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином чи правонаступництва на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі відступлення права вимоги.
 
У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від первісного кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження. 
Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення права вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.
Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.
Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.
Отже, звернення правонаступника первісного кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту ст. 512, 514 ЦК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».
 
Ураховуючи наведені обставини та положення закону, колегія суддів приходить до висновку щодо наявності правових підстав для задоволення заяви ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" про заміну стягувача його правонаступником.
 
Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна система дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення.
 
Обов`язковість виконання рішення суду, яке набрало законної сили, закріплено в ст. 129-1 Конституції України, ст. 18 ЦПК України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів».
 
З матеріалів справи вбачається, що рішення суду від 03.12.2014, яке набрало законної сили, не виконано вже більш як дев'ять років. Також відсутні докази виконання боржником рішення суду первісному кредитору.
Оскільки ОСОБА_1 просив скасувати ухвалу суду з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви, а суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 376, 383, 384, 389 ЦПК України
 
                                          П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2019 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" про заміну сторони виконавчого провадження.
Замінити стягувача - Публічне акціонерне товариство "Родовід Банк" на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №755/17827/14-ц про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк".
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.
 
Повний текст постанови складено 13 березня 2024 року.
 
Головуючий                                                                          О. Ф. Мазурик

Судді                                                                                      О. В. Желепа

                                                                                                О. В. Немировська