Справа № 162/1089/23  Провадження №33/802/261/24 	Головуючий у 1 інстанції:Савич А. С. 	
	Доповідач: Денісов  В. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2024 року                                                                 місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – адвоката Клубука О.П., розглянувши в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника на постанову судді Любешівського районного суду Волинської області від 28 лютого 2024 року щодо ОСОБА_1 ,
В С Т А Н О В И В:
Вказаною постановою  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік.
Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору.
ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 23 грудня 2023 в 01 год 06 хв, в с. Ветли по вул. Поліська, керував автомобілем марки «MERCEDES-BENZ 250 D», р.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку – відмовився. Такі дії кваліфіковані поліцейським, як порушення п.2.5 ПДР. 
В поданій апеляційній скарзі захисник. вважає, що постанова судді не відповідає закону, матеріалам та обставинам справи. Вказує на те, що протокол складений 23.12.2023 о 01:29 год., а адміністративне правопорушення відбулося о 01:36 год., тобто за 7 хв. після складання протоколу. Посилається на те, що місцевий суд, виносячи постанову, не встановив час вчинення адміністративного правопорушення. Крім того, на погляд захисту є неприпустимим посилання суду на те, що в протоколі наявна описка з приводу часу вчинення правопорушення. Дана обставина поліцейським не доведена, не заслухано пояснень поліцейського з даного приводу та суд не уповноважений виправляти недоліки поліцейських, оскільки це прямо порушує принцип змагальності сторін. Просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника, який підтримав апеляційну скаргу і просив скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Положеннями ст.280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з приписів ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , дотримався.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП повністю доведена наявними у справі доказами, які ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Вимогами ч.2 ст.266 КУпАП визначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 002061 від 23.12.2023, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.1); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 , маючи ознаки алкогольного сп`яніння, відмовився проходити огляд для визначення стану сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер 6810, що ОСОБА_1 засвідчив власноручним підписом (а.с.3), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.12.2023, в якому зафіксовано ознаки сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода (а.с.4), зобов`язанням до протоколу про адміністративне правопорушення від 23.12.2023, відповідно до якого ОСОБА_1 відсторонений від керування транспортним засобом та бере на себе зобов`язання не керувати т/з протягом 24 годин (а.с.9), відеозаписом з бодікамери поліцейського з місця події про обставини зупинки транспортного засобу в 01 год 06 хв 23.12.2023 під керуванням ОСОБА_1 та його відмови від проходження огляду для визначення стану сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі. (а.с.12), а також іншими матеріалами справи.
Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 23 грудня 2023 року о 01 год. 06 хв. в с. Ветли по вул. Поліська, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «MERCEDES-BENZ 250 D», р.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1).
Як вбачається з відеозапису бодікамери працівника поліції в (01:06 час на відео) було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 тому, що він не увімкнув лівий покажчик повороту, з чим і погодився сам ОСОБА_1 .. Поліцейськими було озвучено ОСОБА_1 причину зупинки транспортного засобу, виявлені в нього явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота та хитка хода, запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки. На запитання поліцейського про проходження огляду на місці зупинки ОСОБА_1 відмовився (01:22 год. час на відео), більше того він сам повідомив працівнику поліції, що вживав алкоголь, поліцейський роз`яснив йому права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, та роз`яснив наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Також, працівником поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд у найближчому медичному закладі, нащо він також відмовився (01:24 год. час на відео) (а.с.12). 
Також, з відео вбачається, що ОСОБА_1 був ознайомлений з протоколом про адміністративне правопорушення щодо нього, з актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, які засвідчив власним підписом та направленням на огляд до медичного закладу, не заперечував проти своєї відмови, затягував час та постійно пропонував працівнику поліції вийти з ним з машини (де проводилась відео фіксація) на що працівником поліції йому було повідомлено про те, що такі його дії будуть кваліфікуватися як ухилення від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.12).
Даним відеозаписом повністю підтверджується факт відмови ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі.
Більше того, п.2.5 ПДР зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що у даному випадку ОСОБА_1 відмовився виконувати, у зв`язку з чим і був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
Наявність в матеріалах справи фрагментів відеозаписів та інших доказів, які узгоджується між собою є достатньою доказовою базою для належної фіксації скоєння порушення п.2.5 ПДР, а тому є допустимими і належними доказами.
Зазначені відеозаписи події відповідають вимогам ст.251 КУпАП, згідно якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
При цьому, відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у вчиненому правопорушенні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фотозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.
Надані відеозаписи відображають подію адміністративного правопорушення та містять відомості, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому обґрунтовано судом взяті до уваги.
Щодо доводів захисника про те, що в протоколі зазначено, що він складений 23.12.2023 о 01 год. 29 хв., а вчинення адміністративного правопорушення зазначено - о 01год. 36 хв., тобто за 7 хв. після складання протоколу, то вони є безпідставними, оскільки вказана обставина ніяким чином не впливає на факт його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, тобто порушення ним вимог п.2.5 ПДР. 
Крім того, як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, суддя вказав, що згідно з відеозапису місця події, ОСОБА_1 керував транспортним засобом 23 грудня 2023 року о 01 год 06 хв, а тому розбіжність з часом (01 год 36 хв) суд вважає опискою, з чим і погоджується апеляційний суд. 
Крім того, розбіжність у часі, на яку вказує сторона захисту, на думку апеляційного суду, жодним чином не спростовує вищенаведених доказів вини правопорушника у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Адже місцевим судом встановлено, що докази наявні в матеріалах справи повністю підтверджують викладенні в протоколі про адміністративне правопорушення обставини, тобто факт відмови ОСОБА_1 , від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Тому, незгода апелянта з оцінкою місцевим судом доказів у даній справі не може бути достатньою та обґрунтованою підставою для визнання їх недопустимими, а є лише способом захисту і намаганням спростувати ті докази, які об`єктивно вказують на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Інші доводи апеляційної скарги не беруться апеляційним судом до уваги, оскільки належним чином не спростовують сукупності доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке ставиться йому у провину, та не можуть бути безумовними підставами для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у даній справі. 
Апеляційним судом у повному обсязі досліджені та проаналізовані докази, які містяться в матеріалах справи.
На підставі наведених доказів слід дійти висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи. 
При накладенні адміністративного стягнення, суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника та обґрунтовано застосував безальтернативне адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у даній справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.
На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника Клубука О.П. – залишити без задоволення, а постанову судді Любешівського районного суду Волинської області від 28 лютого 2024 року щодо ОСОБА_1  – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду                          В.П. Денісов