ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1673/24 Справа № 179/1480/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Чорна А. О. Доповідач - Макаров М. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого – судді Макарова М.О.         
суддів – Барильської А.П., Демченко Е.Л.
при секретарі – Керімовій-Бандюковій Л.К. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на додаткове рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2023 року по справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А : 

У грудні 2022 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2023 року відмовлено у задоволенні позовних вимог Банку.
09 жовтня 2023 року представник ОСОБА_1 — адвокат Москаленко Є.А. звернувся до суду із заявою про стягнення на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн..
Вказана заява обґрунтована тим, що під час розгляду цивільної справи № 179/1480/22 відповідачем були понесені витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката в розмірі 10 000 грн., які повністю відповідають критеріям, визначеним ч. 4 ст. 137 ЦПК України. 
Додатковим рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2023 року задоволено заяву та стягнуто з акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.
В апеляційній скарзі акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» посилаючись на порушення норм процесуального права, просило скасувати додаткове рішення та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви в повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, які не були враховані судом першої інстанції. Крім того, апелянт вказує на відсутність акту наданих адвокатом послуг із детальним описом вчинених ним відповідних дій та їх вартість. 
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - адвокат Москаленко Є.А. просив оскаржуване додаткове рішення залишити без змін.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.
Так, матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2023 року відмовлено у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Представником відповідача – адвокатом Москаленко Є.А. до моменту закінчення судових дебатів у цивільній справі було надано суду заяву про надання доказів понесених витрат на протязі п`яти днів з моменту винесення судового рішення у справі.
09 жовтня 2023 року від представника відповідача – адвоката Москаленка Є.А. надійшла до суду заява про розподіл судових витрат, до якої додано договір про надання правової допомоги від 17.01.2023 року, додаткову угоду до договору про надання правової допомоги від 01.03.2023 року № 13/23, завдання № 01 до договору про надання правової допомоги від 01.03.2023 року № 13/23, платіжна інструкція № 37002182SB, рахунок – фактура № 13/23-1.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.
Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються у разі відмови у задоволенні позову – на позивача.
Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1, 3 статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування по справі.
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Встановлено, що 01.03.2023 року між адвокатом Москаленко Є.А. та Горенком В.М. укладено договір про надання правової допомоги та завдання № 01 до договору про надання правової допомоги від 01.03.2023 року (т. 2 а.с. 2-3), згідно яких вартість адвокатського гонорару за надання правової допомоги в межах даної цивільної справи становить 10 000 грн., зміст та обсяг правової допомоги: аналіз позовної заяви та доданих документів, аналіз наданих клієнтом документів, аналіз чинного законодавства та правозастосовної практики, підготовка відзиву на позовну заяву, заперечень на відповідь на відзив, інших процесуальних документів по справі, представництво інтересів клієнта в судовому засіданні.
Згідно рахунку – фактури № 13/23-1 від 01.03.2023 року оплата гонорару по завданню № 01 від 01.03.2023 року договору про надання правової допомоги № 13/23 від 01.03.2023 року становить 10 000 грн.
Встановлено, що згідно платіжної інструкції № 37002182SB від 02.03.2023 року ОСОБА_1 сплачено гонорар по завданню № 01 від 01.03.2023 року договору про надання правової допомоги № 13/23 від 01.03.2023 року у розмірі 10 000 грн..
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Встановивши вказані обставини справи, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи, часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви та стягнення з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката в розмірі 10000 грн, які він фактично поніс по справі.
Доводи апелянта в скарзі про те, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, які не були враховані судом першої інстанції, а також те, що в матеріалах справи відсутній акт наданих адвокатом послуг із детальним описом вчинених ним відповідних дій та їх вартість, - колегія суддів вважає необґрунтованими, безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи. 
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що розглядаючи заяву про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для її задоволення в повному обсязі.
Додаткове рішення як таке, що відповідає нормам матеріального та процесуального права повинне бути залишене без змін, а апеляційна скарга без задоволення.
Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, - 

П О С Т А Н О В И Л А : 

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» — залишити без задоволення. 
Додаткове рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2023 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді А.П. Барильська 

Е.Л. Демченко