ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року	Львів	Справа № 260/8362/23 пров. № А/857/20254/23	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача:                                                  Гінди О.М.,
суддів:                                                                      Матковської З.М., Ніколіна В.В.,
розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Державної організації (установа, заклад) Військова частина НОМЕР_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2023 року (головуючий суддя: Гаврилко С.Є. місце ухвалення - м. Ужгород) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної організації (установа, заклад) Військова частина НОМЕР_1 про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

ОСОБА_1 , 28.09.2023 звернувся до суду з позовом, в якому, просив:
- визнати протиправними дії НОМЕР_2 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України, які полягають у нарахуванні та виплаті, ОСОБА_1 грошової компенсації за неотримане речове майно, виходячи із закупівельної вартості речового майна за цінами років, станом не на 01 січня 2023 року; 
- зобов`язати НОМЕР_2 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити, ОСОБА_1 грошову компенсацію за неотримане речове майно протягом проходження військової служби, виходячи із закупівельної вартості речового майна за цінами станом на 01 січня 2023 року.
Обґрунтовує позов тим, що протягом військової служби з незалежних від нього причин не отримував належне йому речове майно. Відповідач здійснив компенсацію вартості неотриманого речового майна, однак нарахування та виплату такої компенсації було ним здійснено за цінами минулих років, протягом яких проходив військову службу. При цьому, на переконання позивача, відповідач повинен був здійснити нарахування та виплату грошової компенсації за неотримане речове майно виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Адміністрацією Держприкордонслужби станом на 1 січня 2023 року (рік звільнення його з військової служби). Тобто, компенсація повинна була здійснюватися за цінами станом на 01 січня 2023 року, а не за цінами минулих років, як здійснював відповідач.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2023 року позов задоволено.
Визнано протиправними дії НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ), які полягають у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 грошової компенсації за неотримане речове майно, виходячи із закупівельної вартості речового майна за цінами років, станом не на 01 січня 2023 року.
Зобов`язано НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за неотримане речове майно протягом проходження військової служби, виходячи із закупівельної вартості речового майна за цінами станом на 01 січня 2023 року з врахуванням проведених виплат.
Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає таким, що прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги апелянт покликається на те, що дії відповідача по нарахуванню та виплаті при звільненні компенсації за неотримане речове майно відповідає вимогам законодавства та є правомірними.
Крім цього, вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду, оскільки спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.
Позивач, 12.12.2023 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу відхилити.
Відповідач, 04.03.2023 подав додаткові пояснення у справі та доповнення до апеляційної скарги, в яких просив апеляційну скаргу задовольнити.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
Враховуючи те, що клопотання від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю відсутні, суд апеляційної інстанції дійшов висновку за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких мотивів.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , проходив військову службу в різних органах Державної прикордонної служби України.
Наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 12 вересня 2023 року № 695-ОС у зв`язку зі звільненням з військової служби, був виключений із списків особового складу та всіх видів забезпечення прикордонного загону. Остаточною датою закінчення військової служби, цим наказом було визначено 12 вересня 2023 року (а.с. 8).
З метою з`ясування правильності нарахування ОСОБА_1 компенсації за неотримане речове майно був направлений адвокатський запит до НОМЕР_2 прикордонного загону від 13 вересня 2023 року № 419 (а. с. 9).
Відповідачем до листа від 19 вересня 2023 року за № 703/9163-23-Вих було надано копію наказу НОМЕР_2 прикордонного загону від 13 вересня 2023 року № 697- ОС «Про виплату грошової компенсації за неотримане речове майно» і копію довідки - розрахунку від 14 вересня 2023 року № 26/23 про вартість речового майна, що належить до видачі та зазначено саме, які ціни були застосовані для нарахування компенсації за недотримане речове майно (а. с. 10-12).
Відповідно до Довідки № 26/23 від 14 вересня 2023 року підписаної офіцером речової служби відділу речового забезпечення відділу забезпечення та головним бухгалтером-начальником фінансово-економічного відділу, вартість речового майна, що належить до видачі майстер-сержанту ОСОБА_1 становить 87325,90 грн (а. с. 12).
Не погоджуючись із розміром виплаченої компенсації за речове майно, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача щодо нарахування грошової компенсації за неотримане речове майно пропорційно часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу позивача, та не застосування при розрахунку грошової компенсації закупівельної вартості такого майна станом на 01 січня 2023 року за цінами, визначеними наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 13 січня 2023 року № 24-АГ «Про доведення розрахунку вартості предметів речового майна для нарахування грошової компенсації», є протиправними.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі – Закон №2011-XII; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно з частиною другою статті 1-2 Закону №2011-XII у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Відповідно до частини першої статті 9-1 Закону №2011-XII речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, в тому числі – для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.
За пунктом 3 Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 № 178 (далі – Порядок № 178, грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі:
звільнення з військової служби;
загибелі (смерті) військовослужбовця;
переведення військовослужбовця до інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Держспецзв`язку, правоохоронних органів спеціального призначення і державних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями для подальшого проходження військової служби з виключенням із списків особового складу військової частини.
Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі – військова частина), а командирам (начальникам) військової частини – наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації (пункт 4 Порядку № 178).
Довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком (пункт 5 Порядку № 178).
Пунктом 4 розділу III Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 № 232 (далі – Інструкція № 232), встановлено, що військовослужбовці, які звільняються в запас або відставку, за їх бажанням отримують речове майно, яке не було отримане під час проходження служби, або грошову компенсацію за нього, виходячи із закупівельної вартості такого майна.
Порядок виплати грошової компенсації здійснюється відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року № 178 «Про затвердження Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно».
Грошова компенсація замість речового майна, що підлягає видачі, виплачується на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, форма якої наведена у додатку до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року № 178, яка видається речовою службою військової частини, виходячи із заготівельної вартості цих предметів.
Аналіз наведених вище правових норм надає суду апеляційної інстанції підстави для висновку, що у разі, зокрема, звільнення військовослужбовця з військової служби у нього виникає право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно.
На користь вказаного висновку свідчить те, що у пункті 4 Порядку № 178 передбачено застосування різних форм звернення про виплату грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, а саме рапорту, як особливої, передбаченої спеціальним законодавством форми доповіді військовослужбовця при його зверненні до вищого начальника в різних випадках службової діяльності, так і заяви, як звернення громадянина із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством його прав та інтересів.
Крім цього, необхідно звернути увагу, що виплата грошової компенсації вартості неотриманого речового майна має на меті покрити фактичні (дійсні) витрати, які військовослужбовець поніс у зв`язку з придбанням предметів, речей для забезпечення потреб, пов`язаних з проходженням військової служби. Довідка про вартість речового майна, що належить до видачі видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої станом на 1 січня поточного року, тобто року, в якому здійснено таку виплату (року виключення позивача зі списків особового складу й здійснення виплати компенсації).
Судом апеляційної інстанції встановлено, що Військовою частиною НОМЕР_1 , у зв`язку із звільненням позивача із військової служби, прийнято наказ від 13 вересня 2023 року № 697-ОС «Про виплату грошової компенсації за неотримане речове майно».
Разом з тим, позивач, звертаючись з позовом до суду, покликався на те, що відповідач здійснив компенсацію вартості неотриманого речового майна, однак нарахування та виплату такої компенсації було ним здійснено за цінами минулих років, протягом яких проходив військову службу. При цьому, на переконання позивача, відповідач повинен був здійснити нарахування та виплату грошової компенсації за неотримане речове майно виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Адміністрацією Держприкордонслужби станом на 1 січня 2023 року (рік звільнення його з військової служби).
Однак, суд апеляційної інстанції вважає такі покликання, які взяв до уваги і суд першої інстанції, є помилковими з огляду на таке.
Як встановлено вище судом апеляційної інстанції у матеріалах справи наявна копія наказу НОМЕР_2 прикордонного загону від 13 вересня 2023 року № 697-ОС «Про виплату грошової компенсації за неотримане речове майно» і копії довідки-розрахунку від 14 вересня 2023 року № 26/23 про вартість речового майна, що належить до видачі позивачу та зазначено саме, які ціни були застосовані для нарахування компенсації за недотримане речове майно (а. с. 11-12, 40).
Відповідно до Довідки № 26/23 від 14 вересня 2023 року підписаної офіцером речової служби відділу речового забезпечення відділу забезпечення та головним бухгалтером-начальником фінансово-економічного відділу, вартість речового майна становить 104613,77 грн, з урахуванням податків сума до видачі підлягає - 87325,90 грн (а. с. 12, 40).
Також, до матеріалів справи доданий Наказ Адміністрації Державної прикордонної служби України № 24-АГ від 13.01.2023 «Про доведення розрахунків вартості предметів речового майна для нарахування грошової компенсації». 
У додатках до Наказу № 24-АГ від 13.01.2023 наявні розрахунки закупівельної вартості предметів речового майна належних до видачі за речове майно, відповідно до норм забезпечення, під час звільнення, загибелі (смерті) військовослужбовців Державної прикордонної служби станом на 01 січня 2023 року. (а. с. 14-19).
Проаналізувавши Довідку № 26/23 від 14.09.2023 про вартість речового майна, що належить до видачі майстер-сержанту ОСОБА_1 та Додаток до Наказу № 24-АГ від 13.01.2023, в якому наявні розрахунки вартості речового майна, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідач здійснив нарахування та виплату позивачу компенсацію за речове майно за цінами станом на 01 січня 2023 року, тобто нарахування та виплата грошової компенсації за неотримане речове майно здійснена відповідачем виходячи із закупівельної вартості такого майна, на рік звільнення позивача із військової служби.
Отже, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що висновки суду першої інстанції про те, що відповідач здійснив нарахування та виплату грошової компенсації за неотримане речове майно пропорційно часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу позивача та не застосував при розрахунку грошової компенсації закупівельної вартості такого майна станом на 01 січня 2023 року, тобто за цінами, визначеними наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 13 січня 2023 року № 24-АГ є помилковими.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки відповідач здійснив нарахування та виплату позивачу грошову компенсацію за неотримане речове, виходячи із закупівельної вартості речового майна за цінами станом на 01 січня 2023 року, що, у свою чергу, свідчить про правомірність дій відповідача у спірних правовідносинах.
Щодо покликання відповідача, що позивачем пропущено строк звернення до суду, то суд апеляційної інстанції вважає такі безпідставними, оскільки позивача звільнено з військової служби 12.09.2023, а звернувся до суду 28.09.2023, тобто в межах місячного строку для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, який установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції задовольняючи позов, допустив невідповідність своїх висновків обставинам справи та неправильно застосував норми процесуального права, що відповідно до приписів ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позову.
Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст. ст.  311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд – 

постановив:

апеляційну скаргу Державної організації (установа, заклад) Військова частина НОМЕР_1 задовольнити.
Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2023 року у справі № 260/8362/23 скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	О. М. Гінда 	
судді	 	З. М. Матковська 	
 	 	В. В. Ніколін