УХВАЛА
 
29 січня 2024 року
м. Київ
справа № 212/649/20
провадження № 51-536ск24
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                     ОСОБА_1 , 
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в судах першої та апеляційної інстанцій, на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 18 жовтня 2023 року стосовно виправданого ОСОБА_4 ,
встановив:
Прокурор звернувся до суду з касаційною скаргою на вищевказане судове рішення.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що її необхідно залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків.
Відповідно до пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК в касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції. 
Так, обґрунтування має узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є  істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 КПК. 
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що, на думку прокурора, судом було допущено, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Проте, у поданій скарзі прокурором не викладено відповідного вмотивованого обґрунтування в цій частині, яке б вказувало на допущення апеляційним судом неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.
За змістом ст. 413 КПК неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є: незастосування судом закону, який підлягає застосуванню; застосування закону, який не підлягає застосуванню; неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту; призначення більш суворого покарання, ніж передбачено відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Таким чином, перевіривши касаційну скаргу прокурора, колегія суддів дійшла  висновку, що з її змісту не вбачається, у чому саме, на його думку, полягає неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, яке тягне за собою скасування або зміну судового рішення.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції. 
Згідно зі ст. 436 КПК, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
Як убачається зі змісту касаційної скарги прокурора, він посилається на незаконність як вироку Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 травня 2023 року, так і ухвали Дніпровського апеляційного суду від 18 жовтня 2023 року, якою цей вирок залишено без змін. Однак у прохальній частині касаційної скарги, порушуючи питання про скасування ухвали апеляційного суду, просить призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Така вимога не узгоджується з доводами щодо незаконності вироку місцевого суду, наведеними у мотивувальній частині касаційної скарги, та є суперечливою, оскільки скасування ухвали апеляційного суду не може мати наслідком призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Таким чином, вимоги є неконкретними та не узгоджуються з положеннями ст. 436 КПК, якою визначені повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги, а відтакпідлягають уточненню.
Наявність вказаних недоліків у скарзі, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до ст. 429 КПК, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, постановляє ухвалу
про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги
і встановлюється строк, необхідний для їх усунення. 
Врахувавши вищенаведене, з огляду на те, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу необхідно залишити без руху і надати строк на усунення недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в судах першої та апеляційної інстанцій, на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від  18 жовтня 2023 року стосовно виправданого ОСОБА_4 , залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги - десять днів із дня її отримання.
У разі невиконання вимог ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                               ОСОБА_2                                                  ОСОБА_3