ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

09 січня 2024 року 	м.Суми	

Справа №591/5274/23 
Номер провадження 22-ц/816/36/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Собини О. І. ,  Рунова В. Ю. 
сторони:
позивач - ОСОБА_1 , 
відповідачі - Управління майном Сумської обласної ради, Сумська обласна рада,
розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Сумської обласної ради
на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 17 серпня 2023 року про зупинення провадження у справі, у складі судді Шелєхової Г.В., постановлену у м. Суми,

                                                                   в с т а н о в и в :

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 17 серпня 2023 року зупинено провадження у справі №591/5274/23 за позовом ОСОБА_1 до Управління майном Сумської обласної ради, Сумської обласної ради про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу до набрання законної сили судового рішення у адміністративній справі №480/1893/23 за позовом ОСОБА_2 до Сумської обласної ради про визнання протиправним та скасування рішення 15 сесії 8 скликання від 17.02.2023 року «Про ліквідацію Управління майном Сумської обласної ради».
В апеляційній скарзі Сумська обласна рада, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неправильне встановлення обставин справи, просить скасувати ухвалу про зупинення провадження у справі, провадження у справі закрити. 
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №480/1893/23, не мотивував належним чином свою ухвалу, не зазначив яким чином рішення в адміністративній справі №480/1893/23 може у майбутньому вплинути на підстави та вимоги її позову.
Вказує, що підставою звільнення ОСОБА_1 став наказ Управління майном Сумської обласної ради від 30 травня 2023 року № 23, який позивачем і оскаржується, а не рішення Сумської обласної ради 15 сесії 8 скликання від 17 лютого 2023 року «Про ліквідацію Управління майном Сумської обласної ради», однак судом не мотивовано як результати розгляду адміністративної справи про скасування цього рішення вплинуть на вирішення справи про поновлення ОСОБА_1 на роботі. За наявності доказів, які дозволяють встановити та оцінити обставини справи, що є предметом судового розгляду, наявність судових справ щодо оскарження рішення Сумської обласної ради не є підставою обов`язкового зупинення провадження у цій справі. 
Доводить, що подання позивачем клопотання про зупинення розгляду справи свідчить про її намагання затягнути час розгляду справи та зловживання процесуальними правами. 
Представник ОСОБА_1 - адвокат Касьяненко Д.С. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
За пунктом 14 частини 1 статті 353 ЦПК України, окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі.
Згідно з ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи те, що в апеляційному порядку оскаржується ухвала про зупинення провадження у справі (п. 14 ч. 1 ст. 353 ЦПК України), розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи. 
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
У ч. 3 ст. 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частинами 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вказаним вимогам закону ухвала суду першої інстанції не відповідає.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що підставою для звільнення ОСОБА_1 стало саме рішення «Про ліквідацію Управління майном Сумської обласної ради», а тому вирішення цієї справи про поновлення позивача на роботі є неможливим до вирішення справ про скасування рішення 15 сесії 8 скликання від 17 лютого 2023 року «Про ліквідацію Управління майном Сумської обласної ради».
Колегія суддів не погоджується із висновком  місцевого суду, виходячи з наступного.
Із матеріалів справи вбачається, що з червня 2023 року в провадженні Зарічного районного суду м. Суми знаходиться справа ОСОБА_1 до Управління майном Сумської обласної ради, Сумської обласної ради про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, предметом якого є зокрема, визнання протиправним та скасувати наказ Управління майном Сумської обласної ради №23 від 30 травня 2023 року про звільнення ОСОБА_1 у зв`язку з ліквідацією Управління майном Сумської обласної ради.
У провадженні Сумського окружного адміністративного суду знаходиться справа №480/1893/23 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Сумської обласної ради про визнання протиправним та скасування рішення 15 сесії 8 скликання від 17 лютого 2023 року «Про ліквідацію Управління майном Сумської обласної ради».
У провадженні Господарського суду м. Києва перебуває справа №920/761/23 за позовом ОСОБА_3 до Сумської обласної ради про скасування рішення 15 сесії 8 скликання від 17 лютого 2023 року «Про ліквідацію Управління майном Сумської обласної ради» та рішення «Про заходи щодо управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Сумської області». 
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилалася на незаконність наказу Управління майном Сумської обласної ради від 30 травня 2023 року № 23 про звільнення її з посади завідувача господарством відділу бухгалтерського обліку та фінансового забезпечення Управління майном Сумської обласної ради.  
Предметом спору в адміністративні справі №480/1893/23 за позовом ОСОБА_2 до Сумської обласної ради є визнання протиправним та скасування рішення 15 сесії 8 скликання від 17 лютого 2023 року «Про ліквідацію Управління майном Сумської обласної ради», у господарському спорі у справі №920/761/23 за позовом ОСОБА_3 до Сумської обласної ради також ставиться питання про скасування рішення 15 сесії 8 скликання від 17 лютого 2023 року «Про ліквідацію Управління майном Сумської обласної ради», а також рішення «Про заходи щодо управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Сумської області».
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Передбачена законом необхідність у зупиненні розгляду однієї справи до вирішення іншої полягає в тому, що в іншій справі можуть бути встановлені або спростовані факти, що матимуть значення для вирішення цієї справи та які можуть вплинути на наявність підстав для задоволення позову повністю або частково, або відмови у ньому, або якщо ці справи є взаємовиключними.
Разом з тим, суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про зупинення провадження у справі, не навів мотивів, які факти можуть бути встановлені або спростовані за наслідками розгляду адміністративної справи №480/1893/23, яка перебуває у провадженні Сумського окружного адміністративного суду, та їх вплив на вирішення цієї справи.
Окрім того, суд першої інстанції не перевірив належним чином, чи є спільним предмет доказування в обох справах та, чи є вимоги в цих справах такими, що нерозривно пов`язані між собою, що давало б підстави встановити об`єктивну неможливість розгляду цієї справи до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.
Крім того, межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.
Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).
Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Такі ж правові висновки містяться у постанові Верховного Суду від 20 червня 2018 року (справа № 755/4039/17, провадження № 61-19434св18). 
З роз`яснень, наданих у п. 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» вбачається, що визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК (у новій редакції - ст. 251 ЦПК України) підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.
Колегія суддів вважає, що ухвала про зупинення провадження є передчасною, суд не вказав, яким чином може вплинути розгляд адміністративної справи №480/1893/23 на результати розгляду цієї справи, в чому полягає неможливість її розгляду до ухвалення рішення в іншій справі, зокрема, не навів обставини, які б давали обґрунтовані підстави для висновку про те, що наявність спору у справі №480/1893/23 виключає можливість на підставі наданих доказів встановити та оцінити при розгляді цієї справи обставини, які є предметом судового розгляду.
За таких обставин, апеляційний суд вважає такими, що заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про незаконність ухвали суду першої інстанції про зупинення провадження у справі.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно з п. п.  1, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права.
Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при вирішенні процесуального питання щодо зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішення в адміністративної справи №480/1893/23, яка перебуває у провадженні Сумського окружного адміністративного суду, допущено неповне з`ясування обставин справи, порушено норми процесуального права, що призвели до неправильного вирішення питання, а тому ухвала суду підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст. 374, п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 379,  ст.ст. 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

                                                           п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Сумської обласної ради задовольнити частково.
Скасувати ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 17 серпня 2023 року про зупинення провадження у справі №591/5274/23 за позовом ОСОБА_1 до Управління майном Сумської обласної ради, Сумської обласної ради про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу до набрання законної сили судовим рішенням у адміністративній справі №480/1893/23 за позовом ОСОБА_2 до Сумської обласної ради про визнання протиправним та скасування рішення 15 сесії 8 скликання від 17.02.2023 року «Про ліквідацію Управління майном Сумської обласної ради», а справу направити для продовження розгляду до Зарічного районного суду м. Суми.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає. 

Головуючий -  	В. І. Криворотенко	

Судді:                                                                                        О. І. Собина 

                                                                                                   В. Ю. Рунов