УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №273/351/23 Головуючий у 1-й інст. Лотуга В. Ф. 
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП Доповідач Галацевич О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М за участі: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Червоноармійського районного суду Житомирської області від 09 листопада 2023 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,
в с т а н о в и в:
Постановою судді Червоноармійського районного суду Житомирської області від 09 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.
Згідно з постановою судді місцевого суду, 01.02.2023 о 00 год. 55 хв., по вул.Поліська в смт.Довбиш Звягельського району Житомирської області, ОСОБА_1 керував автомобілем OPEL ASTRA, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка не відповідає дійсності). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та проходження такого огляду в медичному закладі, відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР.
Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду,  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити, посилаючись на її незаконність, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи, не відповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Зокрема зазначив, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння, на його думку, проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП, а зроблений у складеному протоколі висновок поліцейського про керування ним автомобілем з явними алкогольними ознаками є сумнівним. Окрім того, в судовому засіданні в суді першої інстанції він надав пояснення, що хворіє на цукровий діабет і з 2006 року взагалі не вживає алкогольні напої.
Також, долучений до матеріалів справи відеозапис є недопустимим доказом, оскільки протокол не містить відомостей щодо назви приладу з реквізитами, за допомогою якого проводилася зйомка місця події.
Окрім того, вказав, що інспектором поліції було проігноровано його прохання про надання адвоката, чим порушено конституційне право на захист.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до пункту 2.9 а) Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин. 
За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, або у медичному закладі.
Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч.1 ст.130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.
Так, з протоколу по адміністративне правопорушення серії ААБ №263233 від 01.02.2023, який є доказом відповідно до ст.251 КУпАП, вбачається, що  ОСОБА_1 01.02.2023 о 00 год. 55 хв., по вул.Поліська в смт.Довбиш Звягельського району Житомирської області, керував транспортним засобом OPEL ASTRA, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та проходження такого огляду в медичному закладі, відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1).
За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Частиною 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України, крім вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення, підтверджується: актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.5); розписками про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, та про порядок застосування спеціального технічного засобу (а.с.8-9); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`янінням або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість до КНП «Бердичівська ЦРЛ» від 01.02.2023 (а.с.6); рапортом старшого лейтенанта поліції інспектора СРПП ВПД №1 Новоград-Волинського РВП Чепіля О. (а.с.4); пояснення ОСОБА_1  від 01.02.2023, в яких останній відмовився надавати пояснення згідно ст.63 Конституції (а.с.7); наявним в матеріалах справи відеозаписом (а.с.10). 
Зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення та інших складених документів про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ознайомлено без зауважень зі сторони останнього. Від підпису документів ОСОБА_1 відмовився.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності і взаємозв`язку з іншими доказами та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують. З наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що зупинка автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , відповідала вимогам ст.35 Закону України «Про національну поліцію» та була обумовлена порушенням останнім комендантської години в умовах воєнного стану. Також, у працівників поліції була обґрунтована підозра вважати, що особа знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, зважаючи на ознаки, озвучені останньому та відображені в протоколі. ОСОБА_1 на неодноразові пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння, як із застосуванням спецзасобів, так і в медичному закладі, відмовився. Водію були роз`яснені відповідні права та обов`язки, а також наслідки ухилення від огляду на стан сп`яніння. ОСОБА_1 належним чином ознайомлено зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення, від підпису якого та пояснень у ньому останній відмовився.  Після оформлення адміністративних матеріалів ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом. 
Доводи апеляційної скарги стосовно неправомірних дій працівників поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП судом не приймаються, як не підтверджені доказами.
Апеляційний суд вважає, що огляд на стан сп`яніння проведений з дотриманням вимог ст.266 КУпАП, тому підстав вважати його недійсним немає, а протокол про адміністративне правопорушення складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст.256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395.
Наявний в матеріалах справи відеозапис не має ознак монтування, містить фіксацію обставин, які мають значення для справи та які є достатніми для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП у діях ОСОБА_1 . Даний доказ відповідає вимогам ст.251 КУпАП, а тому є належним і допустимим. Не зазначення працівниками поліції у протоколі відомостей про технічний засіб, за допомогою якого здійснювалася відеофіксація, не є істотним порушенням, не може бути підставою для визнання огляду на стан сп`яніння недійсним та не спростовує винності ОСОБА_1 , який відмовився від огляду на стан сп`яніння і така відмова була беззаперечною. 
Дані зафіксовані на відеозаписі повністю спростовують доводи апелянта та свідчать, що поліцейський діяв з дотриманням вимог ст.266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Крім того, пунктом 2 Розділу І Інструкції встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Тобто за змістом цієї норми поліцейський, як посадова особа, на яку покладено обов`язок забезпечення безпеки дорожнього руху, самостійно за власним переконанням визначає наявність у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, визначених п.п.3, 4 Розділу І Інструкції.
Відсутність адвоката не перешкоджала ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, що є його обов`язком відповідно до п.2.5 ПДР. Також законодавством не передбачена обов`язкова участь адвоката під час оформлення поліцією матеріалів про адміністративне правопорушення. 
Надані ОСОБА_1 медичні довідки не спростовують висновків суду про наявність в його діях складу інкримінуємого йому адміністративного правопорушення.
Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не є обставинами, які виключають винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні, а також не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови. 
Враховуючи наведене, проходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст.ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. 
За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Червоноармійського районного суду Житомирської області від 09 листопада 2023 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич