ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

26 лютого 2024 року 	м. Дніпро	справа № 215/4112/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Добродняк І.Ю. (доповідач),
                               суддів:  Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 жовтня              2023 року (суддя Врона О.В.) 
у справі № 215/4112/23    
за позовом ОСОБА_1 
до Заступника керівника апарату Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Друцької Людмили Петрівни 
про встановлення наявності компетенції (повноважень) та зобов`язання вчинити певні дії, -                                                
                                                    ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Заступника керівника апарату Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Друцької Людмили Петрівни, в якій просив встановити наявність компетенції (повноважень) заступника керівника апарату Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Друцької Людмили Петрівни у сфері управління за результатом розгляду заяви від 03.06.2023, організовувати роботу таким чином, щоб надати належно завірені з реєстраційними номерами дві копії заяви ОСОБА_1 , запрошення для нього для забезпечення вимог виконання заяви від 29.06.2023 №9956, гарантій існуючих прав людини і визнати відмову від такої процедури протиправною бездіяльністю та зобов`язати виконати таку процедуру.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.08.2023 позовну заяву позовну заяву залишено без руху на підставі ч.1 ст.169 КАС України та запропоновано позивачу у десятиденний строк з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до суду: 
позовної заяви, оформленої у відповідності до вимог ст.ст.160,161 КАС України, а саме, виклавши зміст позовних вимог і виклад обставин, якими обґрунтовує свої вимоги, зазначивши докази, що підтверджують вказані обставини;
додатків доданих до позовної заяви для відповідача, засвідчених належним чином;
належним чином завіреної копії паспорта позивача, або іншого документу, що посвідчує  особу позивача;
доказів на підтвердження об`єктивних причин неможливості подання доказів в обґрунтування позовних вимог самостійно (документів в підтвердження самостійного звернення до відповідача із заявою надати такі докази, тощо);
документу про сплату судового збору у встановленому законом розмірі і порядку в сумі 1073,60 грн. або клопотання про звільнення (відстрочення, розстрочення) сплати судового збору з відповідними доказами на підтвердження скрутного матеріального становища.
Ухвала суду від 21.08.2023 отримана позивачем 06.10.2023, про що свідчить його підпис у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення №4930022803850.
13.10.2023 від позивача до суду надійшла заява про відкриття провадження у справі після усунення недоліків. 
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року позовну заяву повернуто позивачу на підставі п.1 ч.4 ст.169 КАС України у зв`язку з тим, що на виконання ухвали суду від 21.08.2023 позивачем недоліки позовної заяви усунуті не були.
Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції від 17.10.2023, позивач подав  апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю згідно статті 315 КАС України. Позивач зазначає, що усунув недоліки позовної заяви згідно заяви від 06.10.2023, вважає що суд першої інстанції необґрунтовано повернув позов, оскільки встановлений Законом розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений на 01 січня календарного року, становить 2684,00 грн. і він перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача за попередній рік (1435,80 грн.). Вказує, що суд помилково вважає, що позивач не є членом малозабезпеченої сім`ї з доходом, який менше рівня прожиткового мінімуму.
Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Відповідно до ч.ч.1, 2  ст.169 КАС України  суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями  160,  161  цього  Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Виходячи з наявних матеріалів справи, суд апеляційної інстанції визнає правильними висновки суду першої інстанції, що позивачем не надано адміністративного позову, оформленого відповідно до вимог ст.160 КАС України.
Крім того, не виконано вимоги  ч.1  ст. 161 КАС України, а саме: копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, в даному випадку – відповідачу,  не надано. 
Також суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність надання позивачем документу про сплату судового збору за подання позову.
Згідно частини 3 статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Досліджуючи матеріали позовної заяви, судом першої інстанції встановлено, що всупереч вимогам вищенаведеної норми, позивачем не долучено до позовної заяви документу про сплату судового збору. При цьому, позивачем заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору у зв`язку зі складним майновим станом.
За приписами частини першої статті 133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Відповідно до ст.8 Закону України «Про судовий збір», на яку послався суд першої інстанції,  враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
2) позивачами є:
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у  частині першій  цієї статті.
Як слідує з наведених правових норм та правильно зазначено судом першої інстанції, вирішуючи питання про звільнення від сплати судового збору, суд враховує майновий стан сторони. Втім, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.
В даному випадку на підтвердження своїх аргументів щодо складного майнового стану позивач надав суду першої інстанції довідку Тернівського управління праці та соціального захисту населення №2172 від 20.04.2023, згідно якої позивач отримав у 2022 році компенсацію за надання соціальних послуг особам з інвалідністю 1 групи в розмірі 28716,00 грн.
Виходячи із змісту цієї довідки, вбачається, що розмір судового збору (1073,60 грн.) не перевищує 5% розміру доходу позивача за останні 12 місяців (28716,00 грн. х 5% =  1435,80 грн.), тому є  відсутніми підстави для задоволення заяви позивача про звільнення від сплати судового збору з підстав складного  майнового стану. 
Інші законодавчо визначені підстави для звільнення позивача від сплати судового збору відсутні.
Також суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що означена довідка вказує лише на розмір отриманої компенсації, а не розмір річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік, як того вимагає стаття 8 Закону України «Про судовий збір», а тому, не може бути доказом на підтвердження дійсного майнового стану позивача.  
З приводу доводів апеляційної скарги про помилковість висновків суду першої інстанції, що позивач  не є членом малозабезпеченої сім`ї з доходом, який менше прожиткового мінімуму, суд апеляційної інстанції зазначає, що жодних доказів на підтвердження цих обставин позивачем не надано.  
Виходячи з вищенаведеного, зважаючи на те, що звільнення від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду, а позивачем, окрім довідки Тернівського УПСЗН м. Кривий Ріг №2172 від 20.04.2023, жодних інших документів на підтвердження скрутного матеріального становища не надано, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про звільнення від сплати судового збору, поданої разом з позовною заявою, що також стало підставою для залишення позовної заяви без руху.
При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що надання таких доказів не може бути підставою лише для звільнення позивача від сплати судового збору, оскільки положення статті 133 КАС України передбачають і інший порядок вирішення питання щодо сплати судового збору, а саме: зменшення розміру належного до оплати судового збору, відстрочення або розстрочення сплати судового збору. Таких клопотань позивачем заявлено не було.
За встановлених обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для звільнення позивача від сплати судового збору. 
Згідно п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Виходячи з наведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постановляючи оскаржувану ухвалу, судом першої інстанції дотримано норми процесуального права.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Передбачені ст. 320 КАС України підстави для скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги відсутні.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
                                                      
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року у справі № 215/4112/23 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у строки. які визначено ст.329 КАС України. 
   
Головуючий - суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко