ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/638/24 Справа № 216/1175/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Літвіненко Н.А. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова  В. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року                                                                м.Кривий Ріг

Справа № 216/1175/22

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.
суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.
секретар судового засідання - Шумило І.В.

сторони:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідачка –  ОСОБА_2 ,

розглянувши  у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження,  відповідно до ч.2 ст.247  ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, апеляційну скаргу  позивача ОСОБА_1  на рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 жовтня 2023 року, яке ухвалено  суддею  Літвіненко Н.А. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 06 жовтня 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2022 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.
Позовна заява мотивована тим, що 02 листопада 2018 року судовим наказом Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, справа № 216/6136/18, стягнуто з ОСОБА_1 на користь відповідачки ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.
Позивач сплачує на малолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання, що підтверджується довідкою АТ "Криворізький залізорудний комбінат".
Позивач вказує, що після винесення рішення про стягнення аліментів на малолітню ОСОБА_5 його сімейний стан та склад сім`ї змінився. ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивача народився син ОСОБА_6 . 01 квітня 2021 року позивач уклав шлюб з ОСОБА_7 . Крім малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на даний час на утриманні позивача перебувають ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (дружина), ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (син дружини), ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (дочка дружини) та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (син), сім`я відноситься до категорії багатодітної.
Таким чином, з урахуванням зміни сімейного стану, позивач вказує, що має право на зменшення розміру аліментів, які стягуються на користь малолітньої дочки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 1/6 частини всіх видів доходу позивача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Крім того, просив суд, стягнути з відповідачки на його користь витрати по сплаті судового збору у розмірі 992,40 грн.
Рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 жовтня 2023 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду і постановити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, на яких гуртуються позовні вимоги, не застосування судом до спірних правовідносин відповідних норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд, вирішуючи спір, не врахував істотних обставин справи, якими є зміна сімейного стану позивача, зокрема,  ту обставину, що на його утриманні перебувають ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (дружина), ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (син дружини), ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (дочка дружини) та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (син), сім`я відноситься до категорії багатодітної.
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду, в судове засідання не з`явилися, позивач ОСОБА_1 наддав заяву про розгляд спарви за його відсутності, а відповідачка ОСОБА_2 про причини неявки суд не повідомила, що (у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.
Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.
Така правова позиція викладена Верховний Судом у постанові від 24 січня 2018 року у справі № 907/425/16.
У постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 суд дійшов висновку про те, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд апеляційної інстанції вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Колегія суддів не вбачає підстав для визнання обов`язкової явки сторін по справі в судове засідання, оскільки наявні у справі матеріали є достатніми для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 02 листопада 2018 року судовим наказом Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, справа №216/6136/18, стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 4).
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дочкою позивача ОСОБА_1 та відповідачки ОСОБА_2 , що вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 14 серпня 2020 року повторно Центрально-Міським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис № 558. (а.с. 8).
Шлюб позивача з відповідачкою ОСОБА_2 розірваний 26 жовтня 2020 року, що вбачається із заочного рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, справа № 216/2834/20. (а.с. 6,7).
01 квітня 2021 року позивач ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_7 , який зареєстровано Центрально-Міським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), про що було складено відповідний актовий запис № 166, що вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 01.04.2021 р. (а.с. 10).
Позивач сплачує на малолітню ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання, що вбачається з довідки, виданої 16.12.2021 АТ "Криворізький залізорудний комбінат". (а.с. 18)
Згідно довідок Центрально – Міського УПСЗН від 15.12.2021 № 10485 та №10486, ОСОБА_7 отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини та допомогу на дітей, що виховуються в багатодітних сім`ях.
Позивач від шлюбу з ОСОБА_7 має двох малолітніх синів ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4 відповідно.
Відповідно до копії посвідчення батьків багатодітної сім`ї серії НОМЕР_5 , виданого Виконкомом Центрально-Міської районної у місті ради 20.10.2022, зазначено: мати – ОСОБА_7 , батько – ОСОБА_1 , діти: ОСОБА_8 , 2009; ОСОБА_9 , 2014; ОСОБА_6 , 2019; ОСОБА_12 , 2023.
Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 , як на підставу для його задоволення, посилається на те, що у нього змінився сімейний стан та склад сім`ї, народилося двоє дітей від шлюбу з ОСОБА_7 та перебувають на його утриманні діти дружини від попередніх шлюбів, а тому позивач вважає, що розмір аліментів, які стягуються з нього за рішенням суду підлягає зменшенню.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану та матеріали справи не містять даних щодо наявності істотних обставин, які свідчили б про неспроможність ОСОБА_1 сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.
Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.
Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 
2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.
Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає, з огляду на наступне.  
Відповідно до частин першої, другої ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченогочастиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частина 3 ст.181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Як роз`яснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року N 3 відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Якщо дитина перебуває на утриманні держави, територіальної громади або юридичної особи, розмір аліментів може бути зменшено за заявою батьків, уповноваженого цієї громади чи особи і за згодою органу опіки та піклування.
У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, а й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 СК «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі»).
Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05лютого 2014 року №6-143цс13.
Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Наведена правова норма вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав.
Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріалього, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.
При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійної, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.
Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів, суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.
Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись з позовом, ОСОБА_1 обґрунтовував свої позовні вимоги зміною свого сімейного та матеріального стану. 
Згідно з ч. 6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Стаття 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості (пункт 3 частини першої).
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно – правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства – суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, – із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Як встановлено судом, після видачі судового наказу Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу від 02 листопада 2018 року по справі №216/6136/18, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, сімейний стан ОСОБА_1 змінився, зокрема, 01 квітня 2021 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_7 та вони мають двох малолітніх синів: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_10 .
Зазначені особи перебувають на утриманні позивача ОСОБА_1 , у зв`язку з чим його матеріальний стан погіршився.
За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що розмір стягуваних із ОСОБА_1 аліментів підлягає зміні у зв`язку зі зміною сімейного стану платника аліментів та погіршення його майнового стану.
При цьому, слід зауважити, що зменшення розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої дитини – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 1/6 частини заробітку (доходу) боржника, забезпечить дотриманння балансу рівності прав дітей ОСОБА_1 на матеріальне забезпечення.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду – скасуванню, на підставі п.1, п.4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. 
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
За таких обстави, колегія суддів стягує з відповідачки ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 судові витрати, понесені ним при поданні позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 2 481,00 грн.
Керуючись ст. ст. 367, 374, п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 - задовольнити.
Рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 жовтня 2023 року– скасувати та ухвалити нове рішення.
Позовні вимоги  ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів– задовольнити.
Зменшити розмір аліментів, які стягуються з боржника  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_8 , на користь стягувача  ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_9 , на підставі судового наказу Центрально-Міськогорайонного суду міста Кривого Рогу від 02 листопада 2018 року по справі №216/6136/18, на утримання неповнолітньої дитини – доньки ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) позивача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з  ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) гривня 00 (нуль) копійок.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 16 січня 2024 року.

Головуючий: 

Судді: