Номер провадження: 33/813/465/24
Номер справи місцевого суду: 522/20323/23 
Головуючий у першій інстанції Донцов Д.Ю. 
Доповідач Дришлюк А. І.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.02.2024 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі головуючого судді Дришлюка А.І. 
при секретарі судового засідання Нечитайло А.Ю., 
розглянувши апеляційну скаргу адвоката Бакуліна Дмитра Олександровича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 19 грудня 2023 року по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Приморського районного суду м. Одеса від 19 грудня 2023 року ОСОБА_1 визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено відповідне адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 536,80 грн (а.с. 33-36).
Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Бакулін Дмитро Олександрович в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просив оскаржувану постанову скасувати та направити справу до Приморського районного суду м. Одеси для подальшого розгляду. В обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, винесена без повного та всебічного дослідження обставин, що мають значення для справи. Таким чином, апелянт вказує, що судом першої інстанції було позбавлено ОСОБА_1 та її представника взяти участь у судовому розгляді. До того ж, представник апелянта звертався до суду з клопотання про відкладення розгляду справи, однак його було проігноровано, у результаті чого ОСОБА_1 позбавлено процесуальної можливості на долучення заперечень та пояснень щодо обставин справи під час судового засідання. Разом з тим, суд першої інстанції при розгляді справи перейняв на себе функції обвинувачення, чим порушено норми національного законодавства (а.с. 41-62).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17.01.2024 року апелянту було поновлено пропущений строк апеляційного оскарження, відкрито апеляційне провадження та справу призначено до розгляду (а.с. 65-66).
В судове засідання з`явився представник апелянта – адвокат Бакулін Дмитро Олександрович, апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, оскаржувану постанову просив скасувати та провадження по справі закрити. Особа відносно якої складено 
протокол до судового засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила.
Дослідивши матеріали справи, наведенні доводи апелянта, апеляційним судом встановлено наступне.
Приймаючи оскаржуване рішення щодо накладення на ОСОБА_1 відповідного адміністративного стягнення за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції виходив із того, що вина останньої у вчиненні даного правопорушення підтверджується наявними матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №552202 від 28.09.2023 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 28.09.2023 року стосовно ОСОБА_1 та наявним в матеріалах справи відеозаписом із нагрудної камери поліцейського № 475269, 471078.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне. 
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. 
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 552202 від 28.09.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 в м. Одеса по вул. Приморська, 15/17 Б керувала транспортним засобом Audi Q8, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота та порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилася, чим порушила п. 2.56 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Зазначені в протоколі обставини підтверджуються в свою чергу долученим до матеріалів справи відеозапис подій, що відбувалися в день складення даного протоколу, котрий фіксує безпосередньо момент зупинки транспортного засобі та відповідно перебування ОСОБА_1 за кермом даного автомобіля. При цьому, з відео також вбачається, що оскільки в ході спілкування з останньою у працівника поліції виникли підозри щодо наявності в ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння (00 хв. 51 сек. відео) останній було запропоновано пройти відповідний огляд на місці зупинки транспортного засобу, при цьому працівник поліції детально проінформував особу щодо технічного засобу за допомогою якого здійснюється такий огляд та порядок його проходження на місці зупинки (01 хв. 09 сек., 02 хв. 57 сек. відео), натомість ОСОБА_1 від проходження такого огляду відмовилася (02 хв. 57 сек.). Разом з тим, в подальшому на пропозицію проїхати до спеціалізованого закладу охорони здоров`я для проходження відповідного огляду особа відносно якої складено протокол також відповіла відмовою, при цьому повідомивши працівника поліції, що все ж таки вживала алкогольні напої (03 хв. 58 сек.). 
За положенням ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За таких обставин справи, враховуючи, що долучений до матеріалів справи відеозапис в повній мірі фіксує та відтворює події, що відбувалися в день складення протоколу про адміністративне правопорушення, в тому числі й безпосередньо відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, за що передбачена відповідальність в межах вищенаведеної ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанцій дійшов
вірного висновку щодо накладення на ОСОБА_1 відповідного адміністративного 
стягнення передбаченого диспозицією даної статті. При цьому. апелянтом в свою чергу будь-яких доводів на спростування висновків суду першої інстанції щодо наявності в діях останньої складу даного адміністративного правопорушення наведено не було.
Разом з тим, з матеріали справи також вбачається, що ОСОБА_1 була проінформована щодо здійснення розгляду справи про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП саме Приморським районним судом м. Одеса, що підтверджується відміткою в протоколі та підписом останньої щодо ознайомлення із датою та місцем розгляду справи. Судом першої інстанції, в свою чергу, здійснено всі необхідні заходи, спрямовані на повідомлення останньої щодо призначених дат судових засідань, а саме 30.10.2023 року, 22.11.2023 року, 06.12.2023 року та 19.12.2023 року, однак особа, яка притягується до адміністративної відповідальності до судового засідання в суді першої інстанції так і не з`явилася, причини такої неявки суду не повідомила. Адвокатом Бакуліним Д.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , також повідомленого про дату та час судових засідань, в свою чергу неодноразово направлялися клопотання щодо відкладення розгляду справи на іншу дату. Натомість, як правильно встановлено судом першої інстанції, ст. 130 КУпАП не входить до закріпленого ст. 268 КУпАП переліку адміністративних правопорушень під час розгляду яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, за наявність в даному випадку відомостей щодо проінформованості такої особи та її представника відносно дати та часу розгляду справи по суті. Слід також зазначити, що жодних письмових пояснень або ж відповідних заперечень на складенні працівниками поліції відносно ОСОБА_1 адмінматеріали на адресу суду не надходило, натомість ні особа, яка притягується до відповідальності, ні її представник не були позбавлені такої можливості. За наведених обставин справи, зважаючи при цьому на положення ст. 277 КУпАП щодо строків розгляду справ про адміністративні правопорушення, доводи апелянта в цій частині відхиляються апеляційним судом.
Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Таким чином, враховуючи вищенаведене в своїй сукупності, оскільки наведені доводи апелянта не спростували правильні по суті висновки суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 інкримінованого останній адміністративного правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення оскаржуваної постанови без змін.
На підставі викладеного та керуючись 294 КУпАП України, Одеський апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Бакуліна Дмитра Олександровича в інтересах ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 19 грудня 2023 року – залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду                                  А.І. Дришлюк