ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 р.	Справа № 480/10447/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Кононенко З.О.,
Суддів: Мінаєвої О.М. ,  Калиновського В.А. ,
за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.,
позивача ОСОБА_1 
          розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 05.12.2023, головуючий суддя І інстанції: М.М. Шаповал, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 08.12.23 року по справі № 480/10447/23
          за позовом           ОСОБА_1  
          до          Головного управління Національної поліції в Сумській області                  
          про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 просив суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ № 359 о/с від 07 вересня 2023 року Головного управління Національної поліції в Сумській області в частині переміщення його - ОСОБА_1 на посаду оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти особи відділу кримінальної поліції Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області звільнивши з посади оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Конотопського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Сумській області поновити його на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Конотопського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області;
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Сумській області на його користь грошове забезпечення, яке є різницею за час виконання нижче оплачуваної роботи з 07 вересня 2023 року по день фактичного поновлення на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Конотопського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області;
- звернути рішення суду до негайного виконання в частині поновлення на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Конотопського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області та стягнення різниці в грошовому забезпеченні за час виконання нижче оплачуваної роботи за один місяць.
Позивач вимоги мотивує тим, що проходив службу на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Конотопського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області.
Наказом Головного управління Національної поліції в Сумській області від 07 вересня 2023 року № 359 о/с позивача відповідно до п. 2 ч. 1,8 ст. 65 Закону України "Про Національну поліцію" переміщено на посаду оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти особи відділу кримінальної поліції Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області, звільнивши з посади оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Конотопського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області.
Позивач зазначив, що не погоджується з оскаржуваним наказом про його переміщення на рівнозначну посаду, вважає його протиправним, оскільки звільнення з посади та переміщення по службі здійснено без його згоди, тобто позивача фактично перевели, а не перемістили, так як подальше проходження служби на переміщеній посаді передбачало переїзд з основного місця проживання його сім`ї, з міста Конотоп до м. Суми, що порушує ст.32 КзПП України. Вказані обставини і слугували підставою для звернення до суду з цим позовом.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 05.12.2023 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії задоволено.
Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Сумській області № 359 о/с від 07 вересня 2023 року в частині переміщення ОСОБА_1 на посаду оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти особи відділу кримінальної поліції Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області, звільнивши з посади оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Конотопського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області.
Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Сумській області поновити ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Конотопського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області.
Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Сумській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 різницю в грошовому забезпеченні, яке він отримував до видання наказу № 359 о/с від 07 вересня 2023 року на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Конотопського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області.
Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Конотопського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області звернуто до негайного виконання.
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.
Так, відповідач в апеляційній скарзі зазначає про невірне застосування позивачем позицій викладених Верховним Судом у постановах від 17.10.2019 по справі № 420/5192/18, від 11.08.2020 по справі №9 620/2624/19, від 12.05.2022 по справі № 400/2741/19, від 26.01.2021 по справі № 826/10785/17, щодо необхідності дотримання вимог частини першої статті 32 КЗпП України при вирішенні питання про переміщення поліцейського в іншу місцевість.
Відповідач акцентує увагу суду, що переміщення ОСОБА_1 відбулося на рівнозначну посаду. Граничні спеціальні звання за посадою, яку обіймає позивач на теперішній час і за посадою, яку позивач обіймав до видання оскаржуваного наказу - однакові.
Вказує, згідно із приписами частини восьмої статті 65 Закону № 5 80-VIII, переведення поліцейського може здійснюватися за його ініціативою, ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення.
Поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади.
Спеціальне законодавство, чинне на момент виникнення спірних правовідносин, не вимагало згоди поліцейського при прийнятті рішення про його переміщення в інтересах служби на рівнозначну посаду у цю або іншу місцевість.
Відповідач посилається на те, що до Закону №580-VIII внесені зміни згідно із Законом від 15.03.2022 №2123-ІХ "Про внесення змін до законів України "Про Національну поліцію" та "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану", який набрав чинності з 01 травня 2022 року.
Так, зміни в спеціальному законодавстві з питань проходження служби в поліції, що відбулися з 01 травня 2022 року, виключили можливість субсидіарного застосування норм трудового законодавства до регулювання порядку переміщення поліцейських, усунувши таким чином неоднозначне застосування відповідних норм права у подібних правовідносинах, що мало місце в судовій практиці, зокрема, постановах Верховного Суду.
З огляду на викладене, відповідач вважає висновок суду першої інстанцій у цій справі щодо протиправності оскаржуваного наказу про переміщення позивача з підстави ненадання останнім згоди на таке переміщення таким, що не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права, що в силу приписів частини першої статті 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.
Позивач скористався своїм правом та надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому зазначає про те, що відповідно до частини першої статті 32 КЗпП України переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством.
Переміщення (переведення) поліцейського може відбуватися за ініціативою поліцейського або ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення.
Підставою для переміщення поліцейського за ініціативою начальників є скорочення штатів або проведення реорганізації; необхідність проведення кадрової заміни в місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними.
Беручи до уваги, що ЗУ «Про Національну поліцію» не врегульовано питання щодо порядку переміщення поліцейського на рівнозначну, вищу або нищу посаду, у цій частині на думку позивача до спірних правовідносин підлягають застосуванню загальні положення трудового законодавства.
Водночас, як стверджує позивач, статтею 32 КЗпП України встановлено можливість переведення в іншу місцевість тільки за згодою працівника, за винятком тимчасового переведення та в інших випадках, передбачених законодавством.
Отже, переміщення поліцейського на рівнозначні посади для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби в іншу місцевість, можливо виключно за умови надання поліцейським згоди на таке переміщення. Для цілей застосування статті 32 КЗпІП України, в контексті спірних правовідносин, іншою місцевістю є інший населений пункт, у тому числі в межах однієї області.
Оскільки, переміщення позивача відбулось з Конотопського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області, який розташований в місті Конотоп до Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області, яке розташоване в м. Суми, то вважає, що позивач повинен був надавати згоду на таке переміщення, що було встановлено судом першої інстанції при розгляді справи.
Враховуючи викладене, позивач вважає рішення Сумського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2023 року по справі № 480/10447/23 законним та обґрунтованим та таким, що ухвалене при повному з`ясуванні всіх обставин справи, а доводи апеляційної скарги такими, що не грунтуються на вимогах чинного законодавства України, яке регулює зазначені правовідносини.
В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Представник відповідача не прибув, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, про що в матеріалах справи містяться довідки про доставку до електронного кабінета відповідача ухвал про відкриття провадження, забезпечення відеоконференції та судову повістку на 29.02.2024 о 09:30 год. 
Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 проходив службу на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Конотопського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області.
Наказом Головного управління Національної поліції в Сумській області від 07 вересня 2023 року № 359 о/с позивача відповідно до п. 2 ч. 1, 8 ст. 65 Закону України "Про Національну поліцію" переміщено на посаду оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти особи відділу кримінальної поліції Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області, звільнивши з посади оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Конотопського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області.
Підставою переміщення стала подання заступника начальника - начальником кримінальної поліції ГУНП в Сумській області від 06.09.2023 щодо призначення на посаду оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти особи відділу кримінальної поліції Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області.
Вважаючи, що звільнення з попередньої посади та призначення на посаду в іншу місцевість проведено відповідачем з порушенням норм трудового законодавства, оскільки позивач не надавав згоду на переведення на роботу до іншої місцевості, звернувся з цим позовом до суду за захистом своїх порушених прав.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Законом № 580-VIII не врегульоване питання щодо порядку переміщення поліцейського на рівнозначну, вищу або нищу посаду в іншій місцевості, тому до спірних правовідносин підлягають застосуванню загальні положення трудового законодавства.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до ч.1 статті 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Згідно ч.1, 3, 4 статті 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.
Видавати накази по особовому складу можуть керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, та номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України.
Відповідно до ч. 1 статті 60 Закону №580-VIII відносини, що виникають у зв`язку зі вступом, проходженням та припиненням служби в поліції, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції.
Згідно ч.1 статті 65 Закону №580-VIII переміщення поліцейських здійснюється:
1) на вищу посаду - у порядку просування по службі;
2) на рівнозначні посади: для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби; за ініціативою поліцейського; у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням реорганізації; у разі необхідності проведення кадрової заміни в місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами (далі - місцевості з визначеним строком служби); за станом здоров`я - на підставі рішення медичної комісії; з меншим обсягом роботи з урахуванням професійних і особистих якостей - на підставі висновку атестації; у разі звільнення з посади на підставі рішення місцевої ради про прийняття резолюції недовіри відповідно до статті 87 цього Закону;
3) на посади, нижчі ніж та, на якій перебував поліцейський: у зв`язку зі скороченням штатів або реорганізацією в разі неможливості призначення на рівнозначну посаду; за станом здоров`я - на підставі рішення медичної комісії; через службову невідповідність - на підставі висновку атестації з урахуванням професійних і особистих якостей; за ініціативою поліцейського; як виконання накладеного дисциплінарного стягнення - звільнення з посади відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; у разі звільнення з посади на підставі рішення місцевої ради про прийняття резолюції недовіри, відповідно до статті 87 цього Закону;
4) у зв`язку із зарахуванням на денну форму навчання за державним замовленням, у тому числі до магістратури, ад`юнктури та докторантури закладу вищої освіти із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, а також у разі призначення на посаду після закінчення навчання.
Посада вважається вищою, якщо за нею штатом (штатним розписом) передбачене вище спеціальне звання поліції, нижчою, якщо передбачене нижче спеціальне звання поліції, та рівнозначною, якщо передбачене таке саме спеціальне звання поліції (ч.2 вказаної статті).
Відповідно до ч.7 статті 65 Закону №580-VIII переведення поліцейських здійснюється у разі, якщо звільнення їх із посад або призначення на інші посади належить до номенклатури призначення різних керівників.
Згідно з приписами ч.8 статті 65 Закону №580-VIII переведення поліцейського може здійснюватися за його ініціативою, ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення.
Поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади.
Переведення поліцейського здійснюється на підставі єдиного наказу про звільнення із займаної посади та направлення для подальшого проходження служби до іншого органу (закладу, установи) поліції та про призначення на посаду в органі (закладі, установі) поліції, до якого переміщується поліцейський (ч.9 статті 65 Закону №580-VIII).
Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції, переміщення поліцейського з ініціативи начальників, особливо коли це переміщення передбачає зміну місця несення служби, повинно переслідувати легітимну мету та бути пов`язаним з певними об`єктивними чинниками – інтересами служби.
У відповідності до статті 59 Закону України «Про Національну поліцію», з метою забезпечення належної підготовки та видання наказів з питань проходження служби поліцейськими, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23 листопада 2016 року №1235 затверджено Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції (далі - Порядок №1235) та Перелік документів з питань проходження служби (далі - Перелік).
Відповідно до розділу II Порядку №1235 підставою для видання наказів по особовому складу є такі зміни в службовій діяльності як, зокрема, переміщення по службі.
За приписами пункту 2 розділу III Порядку №1235 підставою для підготовки та видання наказів по особовому складу є документи з питань проходження служби, подані до підрозділу кадрового забезпечення поліцейським, його керівником або працівником, який здійснює кадрове забезпечення підрозділу.
Перелік документів з питань проходження служби визначається згідно з Переліком документів з питань проходження служби, затвердженим наказом МВС України від 23 листопада 2016 року №1235 (пункт 3 розділу III Порядку №1235).
У свою чергу, Переліком визначено, що документами з питань проходження служби є: рапорт (заява), що пишеться власноручно у довільній формі; подання про призначення на посаду; подання про встановлення додаткових видів грошового забезпечення.
Матеріалами справи встановлено, що 06.09.2023 заступником начальника - начальником кримінальної поліції ГУНП в Сумській області внесено подання начальникові ГУНП в Сумській області, в якому зазначено, що з початку майор поліції ОСОБА_1 має наступні показники службової діяльності: розкрито 8 злочинів, з яких ч. 1 ст. 115 КК України - 1, ч. 4 ст. 185 КК України - 7.
Також, за своїми посадовими інструкціями відповідає за напрямок роботи "крадіжки в цілому" на закріпленій території обслуговування. Здійснює оперативно - розшукові та профілактичні заходи по попередженню та розкриттю кримінальних правопорушень за даним напрямком роботи. Вживає заходів щодо створення дієвої агентурної мережі негласних позаштатних працівників. Вживає заходів щодо отримання оперативно - значимої інформації про осіб, що скоїли злочини майнової спрямованості. Вживає заходів щодо розкриття злочинів скоєних у минулі роки, насамперед тяжких та особливо тяжких. Веде щоденне індивідуальне планування із зазначенням конкретних завдань. Здійснює значну аналітичну роботу в основних напрямках у службовій діяльності, насамперед, з напрямком "крадіжки в цілому". Підтримує взаємодію зі слідчими органами, здійснює оперативне супроводження кримінальних проваджень. Виконує інші доручення керівництва у межах своєї комптенції.
Зважаючи на значний практичний досвід роботи на посаді оперуповноваженого та наявний некомплект у Сумському РУП ГУНП в Сумській області, керівництво ГУНП рекомендує призначити майора поліції ОСОБА_1 на посаду оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти особи відділу кримінальної поліції Сумського РУП ГУНП в Сумській області.
В поданні від 06.09.2023 також зазначено, що враховуючи поданий рапорт керівництва Сумського РУП ГУНП в Сумській області щодо надання практичної допомоги та укомплектування вакантних посад відділу кримінальної поліції, а також те, що у Сумському РУП ГУНП в Сумській області станом на 05.09.2023 є 9 вакантних посад у відділі кримінальної поліції, неукомплектованість яких впливає, в цілому, на якість роботи служби, розкриття тяжких та особливо тяжких злочинів у підрозділі, особливо у період дії правового режиму воєнного стану, керівництво ГУНП вважає, що таке призначення вплине на ефективність роботи щодо розкриття злочинів, у тому числі тяжких та особливо тяжких.
Майор поліції ОСОБА_1 у стройовому відношенні підтягнутий, табельною зброєю володіє добре, заходи безпеки при застосуванні знає і дотримується. У політичних партіях та рухах участі не приймає. Вільно володіє державною мовою.
У спілкуванні з громадянами та колегами по службі тактовний, ввічливий. На критику в свою адресу реагує правильно, робить належні висновки. Зовнішній вигляд охайний, порушень однострою не допускає.
Крім того заступник начальника в своєму поданні зазначив, що на підставі вищевикладеного, беручи до уваги наявний некомплект та вимоги сьогодення, керуючись п. 2 (переміщення поліцейського для більш ефективної служби виходячи з інтересів служби) ч. 1 та ч. 8 (поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказом керівника) ст. 65 Закону України "Про Національну поліцію України" порушено клопотання про призначення майора поліції ОСОБА_1 на посаду оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти особи відділу кримінальної поліції Сумського районного управління поліції ГУНП в Сумській області, установивши останньому посадовий оклад та щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, які мають постійний характер).
Таким чином з огляду на необхідність заміщення вакантної посади, нагальну потребу в посиленні підрозділу, в якому наявний некомплект штатної чисельності поліцейських, досвідченими поліцейськими, необхідним було заміщення посади оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти особи відділу кримінальної поліції Сумського РУП ГУНП в Сумській області.
Слід зазначити, що для цілей застосування статті 65 Закону №580-VIII поняття «переміщення» та «переведення» є тотожними, при цьому, переміщення поліцейського з ініціативи начальників, особливо коли це переміщення передбачає зміну місця несення служби, повинно маги легітимну мету та бути пов`язаним з певними об єктивними чинниками - інтересами служби.
Верховний Суд у своїх постановах від 28 листопада 2018 року у справі №820/6677/16, від 17 жовтня 2019 року у справі №420/5192/18, від 11 серпня 2020 року у справі №620/2624/19, від 30 вересня 2020 року у справі №640/20160/18, від 23 червня 2021 року у справі №240/14986/20 сформулював висновок щодо правильності застосування норм матеріального права при визначенні рівнозначних посад поліції для цілей переміщення поліцейських на рівнозначні посади для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби.
Зокрема, Верховний Суд зазначив, що служба в поліції за своїм змістом є державною службою особливого характеру, у зв`язку з чим, в частині, що не врегульована Законом №580-У1І1, до спірних правовідносин може бути застосований Закон України від 10 грудня 2015 року №889-VIII «Про державну службу» (далі - Закон №889-УІІІ).
За визначенням, неведеним у п. 6 ч.1 статті 2 Закону №889-УІІІ, рівнозначна посада - посада державної служби, що належить до однієї підкатегорії посад державної служби з урахуванням рівнів державних органів.
Відповідно до ч.1, 2 статті 94 Закону №580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» встановлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Таким чином, рівнозначність посади поліцейського включає в себе декілька факторів: спеціальне звання, підкатегорії посад з урахуванням рівнів державних органів, грошове забезпечення, а також функціональні обов`язки.
Слід зазначити, що посада оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Конотопського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області та посада оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти особи відділу кримінальної поліції Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області передбачають однакове спеціальне звання, належать до посад державних органів одного рівня та мають однаковий розмір грошового забезпечення.
За загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.
Закон №580-УІІІ є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, а відтак у даному спорі мають пріоритет застосування норми спеціального законодавства.
Так, Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про внесення змін до законів України ’’Про Національну поліцію” та "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року №2123-ІХ.
Вказаним Законом частину 8 статті 65 Закону № 580-УІІІ доповнено абзацом 2 такого змісту: «Поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади».
Тобто, з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі, під час дії воєнного стану, було встановлено для поліцейських обов`язок проходження служби там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника поліції.
Слід зазначити, що серед підстав для переміщення поліцейських на рівнозначні посади п. 2 ч. 1 статті 65 Закону №580-VIII безпосередньо виділяє лише одну підставу для такого переміщення, яка враховує побажання поліцейського, а саме переміщення за ініціативою поліцейського.
В інших випадках підставою переміщення визначено певні обставини або рішення певних органів, настання (прийняття) яких не залежать від волі поліцейського, в тому числі, переміщення для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби.
При цьому п. 2 ч. 1 статті 65 Закону №580-VIII передбачає єдине правило щодо можливості переміщення поліцейських на рівнозначні посади в інтересах служби, не відокремлюючи випадки такого переміщення в межах однієї місцевості (населеного пункту) чи в іншу місцевість.
Таким чином, на переконання колегії суддів, порядок переміщення поліцейських в органах поліції повністю урегульований нормами спеціального Закону №580-VIII, який дозволяє в інтересах служби переміщувати поліцейського на рівнозначну посаду в будь-яку місцевість. 
У зв`язку з цим суд першої інстанції помилково застосував положення КЗпП України до спірних правовідносин.
Тобто, спеціальне законодавство, чинне на момент виникнення спірних правовідносин, не вимагало згоди поліцейського при прийнятті рішення про його переміщення в інтересах служби на рівнозначну посаду у цю або іншу місцевість.
На переконання колегії суддів, відсутність у Законі №580-VIII норми про обов`язковість згоди поліцейського на переміщення в іншу місцевість на рівнозначну посаду для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби, вказує не про неврегульованість цих правовідносин нормами спеціального законодавства, як помилково зазначив суд першої інстанції, а про їхнє вирішення у спосіб, відмінний від правового регулювання трудових відносин відповідно до норм трудового законодавства.
Окремо слід наголосити, що зміни в спеціальному законодавстві з питань проходження служби в поліції, що відбулися з 01 травня 2022 року на підставі Закону №2123-IX, виключили можливість субсидіарного застосування норм трудового законодавства до регулювання порядку переміщення поліцейських, усунувши таким чином неоднозначне застосування відповідних норм права у подібних правовідносинах.
Тож оскільки після 01 травня 2022 року законодавчо врегульовані спірні питання щодо переміщення поліцейських по службі, то відсутні обґрунтовані підстави щодо застосування при вирішенні даного спору правових норм КЗпП.
Вказані висновки узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 25.05.2023 у справі № 620/3363/19.
Відтак, колегія суддів вважає, що ГУНП в Сумській області, приймаючи наказ від 07 вересня 2023 року № 359 о/с, діяло виключно у межах повноважень та у спосіб, що визначені чинним законодавством, не допускаючи, при цьому порушень прав та законних інтересів позивача.
Таким чином, проаналізувавши апеляційну скаргу відповідача, судова колегія зазначає, що вона знайшла своє підтвердження під час апеляційного перегляду та спростовує висновки суду першої інстанції по суті справи, а тому приймається судом як належна.
Відтак, протиправним є висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення даного адміністративного позову.
Аналізуючи наведені нормативно - правові акти, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, зробив помилкові висновки.
Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
У відповідності до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів дішла висновку, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 05.12.2023 року по справі № 480/10447/23, прийнято з помилковим застосуванням норм матеріального права та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Сумській області  задовольнити.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 05.12.2023 по справі № 480/10447/23  скасувати.
Прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 	(підпис)	З.О. Кононенко	
Судді	(підпис)  (підпис) 	О.М. Мінаєва    В.А. Калиновський   	
Повний текст постанови складено  29.02.2024 року