ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 р. 	Справа № 818/8637/13-a 	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Ральченка І.М.
суддів: Чалого І.С. ,  Катунова В.В. 
за участю секретаря судового засідання  Веліток Н.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 07.11.2023 суддя В.О. Павлічек, по справі № 818/8637/13-a
          за позовом   Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області  
          до     ОСОБА_1                    
          про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі – позивач) звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з уточненою заявою про видачу дублікату виконавчого листа, в якій просило:
видати дублікат виконавчого листа по справі №818/8637/13-а про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області;
поновити строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 07.11.2023 відмовлено у задоволенні даної заяви.
Позивач, не погодившись з ухвалою суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що у зв`язку з неповним з`ясуванням судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального та процесуального права, було прийнято рішення, яке унеможливлює надходження коштів до Пенсійного фонду України та завдає шкоди державним інтересам у сфері соціального захисту населення та ускладнює процедуру виплати пенсій. Зауважує, що підставою пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є  проведення реорганізації 01.04.2016 року та 30.08.2019 року органів Пенсійного фонду України. 
В судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.
Відповідач до судового засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового засідання, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Як встановлено судовим розглядом, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі – позивач) звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з заявою про заміну сторони у виконавчому листі №818/8637/13-а, в якій просив:
замінити стягувача у виконавчому листі №818/8637/13-а з Управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві на Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 19.09.2023 року було задоволено заяву представника Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про заміну сторони у виконавчому листі №818/8637/13-а та замінено стягувача у виконавчому листі про стягнення з ОСОБА_1 на користь Управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві заборгованість зі сплати надмірно отриманої пенсії в сумі 2830,00 грн., виданого Сумським окружним адміністративним судом 10.02.2014 по адміністративній справі №818/8637/13-а, (з урахуванням ухвали від 13.04.2017 про заміну сторони виконавчого провадження з Управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві на Полтавське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області) а саме, Полтавське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області на правонаступника, яким є Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.
Відмовляючи у задоволенні заяви Головного Пенсійного фонду України в Полтавській області про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд першої інстанції виходив з того, що строк пред`явлення виконавчого листа, виданого Сумським окружним адміністративним судом 10.02.2014 року по справі № 818/8637/13-а закінчився ще до проведення вище зазначених реорганізацій, а Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області не надано доказів, які б доводили поважність причин пропущення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого Сумським окружним адміністративним судом 10.02.2014 року по справі № 818/8637/13-а, строк виконання якого спливав 08.02.2015 р.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
03 жовтня 2017 року Верховною Радою України прийнято Закон України №2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", який набрав чинності 15 грудня 2017 року.
Натомість, відповідно до п. 18.4 Перехідних положень КАС України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (чинного на момент видачі виконавчого листа) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.
За приписами п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (чинного на момент видачі виконавчого листа) строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.
Статтею 24 Закону України «Про виконавче провадження» (чинного на момент видачі виконавчого листа) встановлено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутись із заявою про поновлення пропущеного строку до суду, який видав відповідний документ, або до суду за місцем виконання.
Дана норма закону також кореспондується з ч. 6 ст. 12 Закону України Про виконавче провадження чинного з 05.10.2016 року.
Відповідно до ст. 47. Закону України «Про виконавче провадження» (чинного на момент видачі виконавчого листа) виконавчий документ,  на підставі якого відкрито виконавче провадження,  за  яким  виконання  не  здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: 
1) є письмова заява стягувача; 
2) у боржника відсутнє  майно,  на  яке  може  бути  звернуто стягнення,  а  здійснені  державним виконавцем відповідно до цього Закону   заходи    щодо    розшуку    такого    майна    виявилися безрезультатними; 
3) стягувач  відмовився залишити за собою майно боржника,  не реалізоване під час виконання рішення; 
4) стягувач перешкоджає провадженню  виконавчих  дій  або  не здійснив   авансування   витрат   на   організацію  та  проведення виконавчих  дій,  авансування  яких   передбачено   цим   Законом, незважаючи  на  попередження  державного  виконавця про повернення йому виконавчого документа; 
5) у результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо встановити  особу боржника,  з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи   (крім   випадків,   коли  виконанню  підлягають  виконавчі документи про стягнення аліментів,  відшкодування шкоди,  завданої каліцтвом  чи  іншим  ушкодженням  здоров`я,  у  зв`язку з втратою годувальника,  а також виконавчі документи про відібрання  дитини, за  якими  мають  бути  стягнуті  кошти  чи  інше  майно,  та інші виконавчі документи,  що можуть бути  виконані  за  безпосередньої участі боржника); 
6) у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за  виконавчим  документом  має  передати  стягувачу,  або майно,  на  яке  необхідно  звернути  стягнення  з метою погашення заборгованості (крім коштів),  а  здійснені  державним  виконавцем відповідно  до  цього  Закону  заходи  щодо  розшуку  такого майна виявилися безрезультатними; 
7) боржник - фізична особа  (крім  випадків,  коли  виконанню підлягають    виконавчі   документи   про   стягнення   аліментів, відшкодування  шкоди,  завданої  каліцтвом  чи  іншим  ушкодженням здоров`я,  у  зв`язку  з  втратою годувальника,  а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи майно  боржника,  розшук  яких здійснювався органами внутрішніх справ,  не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку; 
8) коштів,  що надійшли від  реалізації  заставленого  майна, недостатньо  для  задоволення  вимог стягувача-заставодержателя за виконавчим документом,  на підставі якого  звернуто  стягнення  на заставлене майно; 
9) наявна   встановлена   законом   заборона  щодо  звернення стягнення на майно чи кошти боржника,  якщо у нього відсутнє  інше майно  чи кошти,  на які можливо звернути стягнення,  а також щодо проведення інших виконавчих дій  стосовно  боржника,  що  виключає можливість виконання відповідного рішення. 
Відповідно до п.5 вказаної норми повернення  виконавчого  документа  стягувачу  з  підстав, передбачених  цією  статтею,  не  позбавляє  його  права  повторно пред`явити  виконавчий  документ  до  виконання  протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.
Згідно з статтею 23 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення  виконавчого  документа  до  виконання перериваються: 
1) пред`явленням виконавчого документа до виконання; 
2) частковим виконанням рішення боржником; 
3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. 
Відповідно до п.2 вказаної норми після   переривання   строку   пред`явлення    виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється.  Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.
Відповідно до ч. 1 ст. 261 Кодексу адміністративного судочинства України (чинного до 15.12.2017 року) стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
Дана норма закону також кореспондується з ч. 1 ст. 376 Кодексу адміністративного судочинства України чинного з 15.12.2017 року.
Відповідно до позиції, викладеної  Верховним Судом в постанові від 23.09.2020 в справі №127/2-3538/10, підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.
Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника. Крім того, сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Згідно висновків, наведених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19), у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання не створює перешкод для задоволення заяви стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа у разі, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа до виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.
Судовим розглядом встановлено, що Сумським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по справі № 818/8637/13-a, який надійшов на адресу позивача 10.02.2014 року.
Відповідно до копії виконавчого листа, доданого до заяви про видачу дубліката виконавчого листа, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання до 08.02.2015 (а.с. 60).
В подальшому, 23.07.2014, виконавчий документ по справі №818/863713-а передано для стягнення заборгованості до Охтирського відділу державної виконавчої служби в Охтирському районі Сумської області. 
10.03.2015 виконавче провадження було завершено згідно п.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (станом на момент видачі виконавчого листа - 10.02.2014 чинною була редакція Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-XIV),  виконавчий документ з постановою про повернення виконавчого документа стягувачу повернуто УПФУ Октябрського району м. Полтава.
05.06.2015 року вищевказаний виконавчий документ повторно надійшов на виконання до відділу. 
08.06.2015 року Охтирським відділом державної виконавчої служби відкрито виконавче провадження. 
16.12.2015 року державним виконавцем Охтирського ВДВС винесено постанову про завершення виконавчого провадження та направлено на адресу Управління разом з виконавчим документом. 
Згідно з даними листа Охтирського відділу державної виконавчої служби в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повторно  на виконання виконавчий лист по справі № 818/8637/13-a не надходив (а.с. 60).
Внаслідок реорганізації 01.04.2016 року утворено Полтавське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області. 
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 13.04.2017 замінено сторону виконавчого провадження - стягувача, у зв`язку з реорганізацією з Управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві на Полтавське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області.
30.07.2018 Полтавським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Полтавської області було подано заяву про видачу дубліката виконавчого листа, в задоволенні якої було судом відмовлено, у зв`язку з пропущенням строку пред`явлення виконавчого документа до виконання. 
В подальшому 30.08.2019 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців та громадських формувань було внесено відомості про припинення Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області шляхом приєднання до правонаступника Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області. 
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 19.09.2023 року замінено стягувача у виконавчому листі з Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на правонаступника, яким є Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.
Отже, виконавче провадження завершене 16.12.2015 року винесенням державним виконавцем Охтирського ВДВС постанови про завершення виконавчого провадження. Після того вперше з заявою про видачу дубліката виконавчого листа, в задоволенні якої судом відмовлено, Полтавське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області звернулося 30.07.2018, і лише в жовтні 2023 року стягувачем подано заяву щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачі дубліката виконавчого листа.
З огляду на вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем пропущений строк пред`явлення виконавчого листа, виданого Сумським окружним адміністративним судом 10.02.2014 року по справі № 818/8637/13-а до виконання.
Натомість позивачем, ані в заяві про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, ані в апеляційній скарзі не наведено обставин, які об`єктивно перешкоджали йому звернутися до суду в межах строку пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання.
При цьому колегія суддів зазначає, що реорганізація органу, який є стягувачем за виконавчим документом, не є поважною причиною пропуску такого строку. 
Отже, доводи апеляційної скарги висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
На підставі викладеного колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції. 
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області - залишити без задоволення
Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 07.11.2023 по справі № 818/8637/13-a  залишити без змін  
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя 		І.М. Ральченко 	
Судді	   	І.С. Чалий    В.В. Катунов   	
Постанова складена в повному обсязі  23.01.24.