Справа № 462/6376/22                        Головуючий у 1 інстанції: Боровков Д.О. 
Провадження № 22-з/811/330/23                 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П. 

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2024 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Н.П. Крайник
суддів Я.А. Левика, М.М. Шандри
                               при секретарі: Х.Б. Назар
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові заяву представника ОСОБА_1  - Огородника Олега Ігоровича про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 20 березня 2023 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 , третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування, -

в с т а н о в и в:

       Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 20 березня 2023 року у задоволені позову Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 , третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування відмовлено.
Рішення суду оскаржило ПАТ «Страхова група «ТАС».
       Постановою Львівського  апеляційного суду від 19 грудня 2023 року апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» залишено без задоволення, рішення Залізничного районного суду м. Львова від 20 березня 2023 року залишено без змін.
       20.12.2023 року представник ОСОБА_1  - Огородник О.І. подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій просив стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» в користь ОСОБА_1  витрати на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 3 000 гривень.
       У судове засідання особи, які беруть участь у справі, не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Відтак, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників справи по наявних матеріалах справи, зважаючи на тривалість розгляду справи судом апеляційної інстанції.
       Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає до часткового задоволення з наступних мотивів. 
       Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
       Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
       Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
       Частиною 2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
       Відповідно до положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
       Згідно ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
       Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позові покладаються на відповідача.
       Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
       При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).
       Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
       Частинами першою та другою статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
       Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
       В той же час, у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 року у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 року у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
       Також, Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21).
       При цьому, суд зобов`язаний оцінити рівень витрат на адвокатські послуги, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
       Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
       Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).
       У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
       Тобто, суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.
       Як убачається з матеріалів справи, 15.07.2021 року між ОСОБА_1 та адвокатом Огородником О.І. було укладено договір про надання професійної правничої допомоги № 55, за умовами якого виконавець зобов`язувався здійснити захист, представництво або надати інші види професійної правничої допомоги клієнту на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язувався оплатити надання професійної правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
       20.12.2023 року представник ОСОБА_1  - Огородник О.І. подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій просив стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» в користь ОСОБА_1  витрати на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 3 000 гривень.
       На підтвердження розміру понесених судових витрати на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції представник відповідача Огородник О.І. надав суду договір про надання професійної правничої допомоги № 55 від 15.04.2021 року (а.с.160); протокол узгодження гонорару від 21 березня 2022 року; додаток до договору №55/2021 про надання професійної правничої допомоги від 23 травня 2023 року (а.с.161), акт №2 про надання послуг згідно договору №55/2021 про надання професійної правничої допомоги від 30 травня 2023 року (а.с.162), ордер про надання правничої допомоги (а.с.163).
       04.03.2024 року представник ПрАТ «Страхова група «ТАС» - Сечко С.В. подав аперечення на заяву представника ОСОБА_1  - Огородника О.І. про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката, яку обґрунтовував тим, що витрати на правничу допомогу в розмірі 3 000 грн є неспівмірними зі складністю даної справи, тривалістю її розгляду та наданими адвокатом послугами в суді апеляційної інстанції. Вважає, що розмір зазначених відповідачем витрат на правову допомогу не відповідає критерію реальності, співмірності, а також розумності їхнього розміру.
       Враховуючи наведені сторонами доводи на обґрунтування розміру витрат на правову допомогу, складність справи, час, затрачений адвокатом, та обсяг наданих ним послуг, а також доводи заперечення представника ПрАТ «Страхова група «ТАС» - Сечка С.В. на заяву про стягнення витрат на правничу допомогу, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що заяву представника ОСОБА_1  - Огородника О.І. про ухвалення додаткового рішення слід задовольнити частково, стягнути з  Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» в користь ОСОБА_1  витрати на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 2 000 гривень.
       Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст додаткової постанови складено - 15 березня 2024 року.        
       Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Заяву представника ОСОБА_1  - Огородника Олега Ігоровича про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
 Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (03062, м. Київ, просп. Перемоги, 65, ЄДРПОУ 30115243) в користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 2 000 грн витрат на правову допомогу.
Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повний текст додаткової постанови складено 15 березня 2024 року.

Головуючий:                     Н.П. Крайник
Судді                  Я.А. Левик

       М.М. Шандра