Постанова
Іменем України
08 лютого 2024 року
м. Київ
справа № 493/757/22
провадження № 51-4513км23
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд, колегія суддів) у складі:
головуючої                                                  ОСОБА_1 ,
суддів                                                            ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
за участю:
секретаря судового засідання              ОСОБА_4 ,
засудженого                                             ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції),
прокурора                                                    ОСОБА_6 ,          
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Балтського районного суду Одеської області від 31 жовтня 2022 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 26 квітня 2023 року в кримінальному провадженні № 12022161180000383 за обвинуваченням 
ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тарасівка Скадовського району Херсонської області, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Чечельницького районного суду Вінницької області від 30 серпня 2022 року за сукупністю злочинів, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі - КК), до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців та на підставі статей 75, 76 цього Кодексу звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК.
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
1.       За вироком Балтського районного суду Одеської області від 31 жовтня 
2022 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ч. 5 ст. 72 КК зараховано у строк відбування покарання ОСОБА_5   строк попереднього ув`язнення з 17 червня 2022 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
2.       Постановлено стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_8 19 400 грн на відшкодування матеріальної шкоди та 10 000 грн на відшкодування моральної шкоди.
3.       Вирок Чечельницького районного суду Вінницької області від 30 серпня 
2022 року стосовно ОСОБА_5 ухвалено виконувати самостійно.
4.       Ухвалою Одеського апеляційного суду від 26 квітня 2023 року вирок Балтського районного суду Одеської області від 31 жовтня 2022 року стосовно ОСОБА_5 залишено без змін.
5.       Згідно з вироком ОСОБА_5 засуджено за те, що він 18 травня 2022 року близько 14:00 в умовах воєнного стану, перебуваючи в будинку ОСОБА_8 , що на АДРЕСА_2 , зі спальної кімнати таємно викрав 20 000 грн. 
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
6.       У касаційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати вирок та ухвалу стосовно ОСОБА_5 та закрити кримінальне провадження щодо нього у зв`язку з невстановленням достатніх доказів для доведення його винуватості. Стверджує, що в основу обвинувального вироку суд поклав неправдиві показання свідка ОСОБА_9 , який обмовив його підзахисного, а також докази, які, на його думку, не можна було визнавати допустимими і які не вказують прямо на причетність ОСОБА_5 до крадіжки. Крім того, зазначає про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, а саме ч. 4 ст. 185 КК, вважаючи, що суди неправильно кваліфікували дії ОСОБА_5 за кваліфікуючою ознакою «крадіжка, вчинена в умовах воєнного стану», оскільки останній не використовував зазначений стан для вчинення злочину. Зауважує, що суд апеляційної інстанції усупереч вимогам ст. 419 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) не дав вичерпних відповідей на доводи апеляційної скарги сторони захисту щодо безпідставності засудження ОСОБА_5 . 
Позиції інших учасників судового провадження
7.       У засіданні суду касаційної інстанції засуджений ОСОБА_5 підтримав касаційну скаргу захисника ОСОБА_7 в його інтересах і просив її задовольнити.
8.       Прокурор заперечила проти задоволення касаційної скарги.
9.       Представник потерпілого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_10 у заяві, надісланій до касаційного суду, просив касаційну скаргу сторони захисту відхилити.
Мотиви Суду
10.   Заслухавши суддю-доповідача, з`ясувавши думки учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.
11.   За приписами ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. 
12.   Згідно із ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених у частині першій цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу (ч. 2 ст. 438 КПК).
13.   Таким чином, неповнота судового розгляду (ст. 410 КПК) та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження (ст. 411 КПК) не є підставою для перегляду судових рішень в касаційному порядку, чинним кримінальним процесуальним законом не передбачена можливість скасування касаційним судом рішень судів першої та апеляційної інстанцій з цих підстав. При перегляді судових рішень у касаційному порядку суд касаційної інстанції виходить із фактичних обставин справи, встановлених судами попередніх інстанцій.
14.   Судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим 
(ст. 370 КПК). Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотримання вимог кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підставі його ухвалення.
15.   Крім цього, зміст ухвали суду апеляційної інстанції повинен відповідати вимогам ст. 419 КПК. За частиною другою цієї статті при залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі суду апеляційної інстанції мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.
16.   З матеріалів кримінального провадження убачається, що суд апеляційної інстанції, розглядаючи апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на вирок стосовно ОСОБА_5 , належним чином перевірив викладені у ній доводи, які за змістом аналогічні доводам у касаційній скарзі захисника, погодився з висновками суду першої інстанції та мотивами прийнятого ним рішення і законно й обґрунтовано постановив залишити цей вирок без змін, з чим погоджується також колегія суддів касаційного суду. 
17.   Так, досліджуючи доводи, наведені в апеляційній скарзі сторони захисту, щодо невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи і недоведеності винуватості ОСОБА_5 у вчиненні крадіжки, апеляційний суд зазначив, що такі доводи спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який у суді першої інстанції показав, що того дня, коли у нього вдома були ОСОБА_9 із ОСОБА_5 , останній на певний час відлучався з кухні, де вони сиділи за столом, а згодом він виявив зникнення 20 000 грн із сумки в спальній кімнаті. Підстав для обмови ОСОБА_5 з боку потерпілого судом не встановлено.
18.   Водночас суд апеляційної інстанції звернув увагу на те, що зазначені показання потерпілого ОСОБА_8 є детальними, послідовними і повною мірою узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_9 , за словами якого ОСОБА_5 без грошей приїхав до нього в с. Перейма. 18 травня 2022 року після того, як вони із засудженим побували в гостях у ОСОБА_8 , де утрьох із потерпілим розпивали горілку і де ОСОБА_5 виходив із кухні на 5-7 хвилин, у останнього з`явилися гроші. На зауваження свідка щодо крадіжки цих грошей у господаря будинку, засуджений відповів, що «нехай спробують довести цей факт». Також свідок ОСОБА_9 повідомив, що того вечора ОСОБА_5 дав йому 1000 грн із викрадених грошей, 600 грн з яких 22 травня 2022 року під час огляду місця події він добровільно видав працівникам поліції.
19.   Наведені, а також інші докази, на які суд послався у вироку та яким надав належну оцінку, зокрема, дані протоколу огляду місця події, згідно з якими на дверцятах шафи у спальній кімнаті будинку ОСОБА_8 виявлено слід долоні руки особи, який за даними висновку судової трасологічної експертизи належить ОСОБА_5 , свідчать про обґрунтованість висновків місцевого суду (з яким правильно погодився й апеляційний суд) про те, що саме ОСОБА_5 повторно таємно в умовах воєнного стану викрав чуже майно.
20.   Спростовуючи доводи апеляційної скарги сторони захисту про недопустимість як доказу висновку дактилоскопічної експертизи 
№СЕ-19/116-22-/8747-Д від 13.06.2022 через використання експертом дактилоскопічних карт невідомого походження, апеляційний суд зазначив, що дактилоскопічні карти з відтисками долонних поверхонь ОСОБА_8 та 
ОСОБА_5 надійшли на експертизу в опечатаних полімерних сейф-пакетах, під час розгляду справи в суді першої інстанції сторонами кримінального провадження, у тому числі обвинуваченим та його захисником, жодним чином не заперечувались висновки вищезазначеної дактилоскопічної експертизи, більше того, ані обвинуваченим, ані захисником не заявлялися клопотання про проведення повторної такої експертизи або допиту експерта в судовому засіданні суду першої інстанції. Крім того, судовий експерт ОСОБА_11 , яка проводила дактилоскопічну експертизу, була попереджена про відповідальність за статтями 384, 385 КК за завідомо неправдивий висновок експерта та відмову без поважних причин від виконання покладених на неї обов`язків. З наведеними аргументами погоджується також колегія суддів касаційного суду.
21.   Не залишилися поза увагою апеляційного суду й твердження сторони захисту про неправильну кваліфікацію дій ОСОБА_5 за кваліфікуючою ознакою «крадіжка, вчинена в умовах воєнного стану». Як правильно вказав суд апеляційної інстанції, ураховуючи, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Указом Президента України від 07 лютого 2023 року №2915-ІХ «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», на території України діє воєнний стан, диспозиція ч. 4 ст. 185 КК передбачає відповідальність за вчинення крадіжки у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану, а ОСОБА_5 вчинив крадіжку 18 травня 2022 року, тобто у період дії воєнного стану на території України, зазначені твердження сторони захисту є голослівними.
22.    Така позиція апеляційного суду повністю узгоджується з висновком щодо застосування ч. 4 ст. 185 КК за кваліфікуючою ознакою «вчинення злочину в умовах воєнного або надзвичайного стану», викладеним у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15 січня 2024 року (справа № 722/594/22, провадження № 51-3186кмо22). Згідно з цим висновком за ч. 4 ст. 185 КК кримінальна відповідальність передбачена за вчинення кримінального правопорушення в умовах воєнного або надзвичайного стану на території, на якій він введений. А «вчинення злочину з використанням умов воєнного стану» (п. 11 ч. 1 ст. 67 КК) як обставина, що обтяжує покарання, може бути врахована судом лише в аспекті індивідуалізації кримінальної відповідальності.
23.   Отже, за встановлених судом фактичних обставин справи дії ОСОБА_5 отримали правильну кримінально-правову оцінку за ч. 4 ст. 185 КК, а покарання йому призначено відповідно до вимог статей 50, 65 КК.
24.   Як убачається з ухвали апеляційного суду, він ретельно  перевірив доводи, наведені в апеляційній скарзі сторони захисту, щодо необґрунтованості засудження ОСОБА_5 , надав на них вичерпні відповіді та обґрунтовано залишив скаргу без задоволення, належним чином мотивувавши свій висновок із цього приводу. Відтак доводи захисника у касаційній скарзі стосовно істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які, на його думку, полягають у невідповідності ухвали апеляційного суду вимогам статей 419, 370 КПК, є безпідставними.
25.   Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та неправильності застосування судом закону України про кримінальну відповідальність при постановленні оскаржених судових рішень колегією суддів не встановлено.
26.   На підставі вищенаведеного Суд дійшов висновку, що касаційна скарга захисника ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, а вирок та ухвалу стосовно ОСОБА_5 слід залишити без зміни.
 
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК України, колегія суддів 
ухвалила:
Вирок Балтського районного суду Одеської області від 31 жовтня 2022 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 26 квітня 2023 року стосовно ОСОБА_5 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_12 - без задоволення. 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

 
Судді:

ОСОБА_1                                     ОСОБА_2                                 ОСОБА_3