ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/433/24	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №705/928/23 Категорія: 331060000 	Гудзенко В. Л. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Новіков О. М. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       12 березня 2024 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Новікова О.М., Гончар Н.І., Сіренка Ю.В.
за участю секретаря Широкової Г.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу адвоката Гребенюка Сергія Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин,-

в с т а н о в и в:

У лютому 2023 року  ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом.
В обґрунтування поданої позовної заяви зазначено, що  ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , після смерті якого залишилося спадкове майно, яке складається з земельних ділянок площею 2,1203 га, 2,1205 га, 0,3002 га та житлового будинку, що знаходяться в с. Громи, Уманського району, Черкаської області.
Після смерті ОСОБА_3 та для реалізації прав на успадкування вище вказаного майна, позивач звернувся до Уманської районної державної нотаріальної контори з заявою про відкриття спадщини.
Крім позивача до Уманської районної державної контори з заявою про відкриття спадщини звернувся ОСОБА_2 . 
Однак реалізувати свої спадкові права на вище вказане спадкове майно позивач позбавлений можливості у зв`язку з неможливістю підтвердити родинні стосунки між ним та спадкодавцем. 
Пояснив, що у ОСОБА_4 було два сини: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що підтверджується архівними довідками від 10.11.2021 року. У ОСОБА_6 був син - ОСОБА_7 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження. У ОСОБА_7 була дочка - ОСОБА_8 . У ОСОБА_8 був син - ОСОБА_3 ( спадкодавець). Відповідно до тлумачного словника ОСОБА_9 і ОСОБА_10 одне ім`я. 
У свою чергу у ОСОБА_5 був син - ОСОБА_11 . Відповідно до повідомлення Державного архіву Черкаської області від 05.01.2021 року №Т-35/05-08 запис акту про народження гр. ОСОБА_11 по с. Громи Уманського району Черкаської області за 1893-1896 роки не виявлено. У ОСОБА_11 була дочка - ОСОБА_12 , яка уклала шлюб зі ОСОБА_13 , та змінила прізвище на ОСОБА_14 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян № 00028980792. У ОСОБА_15 є син - ОСОБА_1 . 
Оскільки через те, що відомості про родинні стосунки між ОСОБА_16 та його сином ОСОБА_11 не збереглися, на даний момент у позивача виникли труднощі в упорядкуванні документів, які підтверджують родинні стосунки між позивачем та померлим ОСОБА_3 . В результаті цього він позбавлений можливості реалізувати свої права на спадщину.
На підставі викладеного просив суд встановити факт родинних стосунків, а саме що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був чотириюрідним братом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19 грудня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що згідно повідомлення з Державного архіву Черкаської області, перевірка відомостей по встановленню дати народження та батьків ОСОБА_11 бралися лише за 1893-1896 роки, що не може бути належним доказом відсутності будь-яких відомостей щодо дати та місця його народження, оскільки його рік народження не є відомим або ж достеменно встановленим.
Крім того, ОСОБА_17 народилась у 1921 році, а згідно книги реєстрації народження, станом на день народження доньки, ОСОБА_11 виповнився 51 рік, що вказує на рік його народження (1921р.-51р.) – 1870, що є неможливим, оскільки його батько, а саме ОСОБА_5 народився у 1874 році, аж ніяк у 1893-1896 роках, як вказує позивач.
Крім того, згідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00028980792 від 19.12.2020 року, ОСОБА_12 16 квітня 1945 року зареєструвала шлюб зі ОСОБА_13 . Після реєстрації шлюбу ОСОБА_12 змінила прізвище на « ОСОБА_14 ».
Відповідно до Свідоцтва про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (№ НОМЕР_1 від 09.04.1953), батьком останнього записаний ОСОБА_18 , а матір`ю – ОСОБА_19 .
Вищевказані розбіжності та відсутність належних та допустимих доказів не дають підстави вважати, що позивач та ОСОБА_3 мають родинні зв`язки. Свідки, які допитані в судовому засіданні не змогли відтворити родинне дерево ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку та зазначив, що висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення суду є таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просив його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідно до архівної довідки від 06.01.2022 року №Т-47/05-08, дідусь позивача – ОСОБА_11 при реєстрації шлюбу між « ОСОБА_20 » та « ОСОБА_21 », який було здійснено 07.10.1912 року, виступав в якості поручителя по нареченому. Тобто, ОСОБА_11 , станом на 07.10.1912 рік був вже повнолітньою особою, оскільки міг виступати в якості поручителя при укладання шлюбу. Отже, станом на той час йому було 18-19 років.
Крім того, ОСОБА_11 на той час перебував у шлюбі з ОСОБА_22 та мав дочку ОСОБА_23 , 1911 року народження.
На підставі вище вказаних дат, позивач і звернувся до державного архіву, за отриманням інформації щодо народження ОСОБА_11 , вказавши проміжок часу від 1893-1896 роки.
Крім того, в матеріалах справи міститься копія Церковної книги про реєстрацію новонароджених с. Громи за проміжок часу з 12.07.1921 по 31.12.1922 роки.
Так, під №39 від 10.09.2021 року зазначений актовий запис про народження ОСОБА_12 . Її батьками вказано ОСОБА_11 та ОСОБА_24 .
Тобто, призначення вище вказаної Церковної книги виключно є реєстрація новонароджених дітей, натомість інформація щодо віку батьків могла бути помилковою, оскільки не підтверджується будь-якими документами та не є однозначною на відміну від дати народження ОСОБА_12 .
Підтвердженням вказаного в матеріалах справи міститься Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України від 03.05.2023 року №00039511842, відповідно до якого ОСОБА_25 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 . Тобто на день народження ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 її матері – ОСОБА_22 було не 45 років, а 39 років, а її батьку – ОСОБА_11 на момент народження дочки було не 51, а 28 років.
Звернуто увагу, що факт родинних стосунків по лінії батька позивача не було предметом розгляду в цій справі, а тому наявність помилки в свідоцтві про шлюб батьків позивача, щодо ім`я та по-батькові його батька, не спростовують факт родинних стосунків між позивачем та померлим ОСОБА_3 .
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 вказав, що судом достовірно встановлена відсутність та недоведеність родинних зв`язків між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Позивач не надав до суду відомостей про смерть діда ОСОБА_11 . Церковна книга, а відповідно і записи в ній, є офіційним документом, а тому доводи позивача про їх помилковість є його припущеннями.
Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд доходить наступних висновків.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Оскаржуване рішення суду відповідає зазначеним вимогам закону.
Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Як вбачається із матеріалів справи та установлено судом першої інстанції, що ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .
Згідно з витягом про реєстрацію в Садковому реєстрі № 61536742 від 04.09.2020 року, нотаріусом Уманської районної державної нотаріальної контори 04 вересня 2020 року заведена спадкова справа № 66358725, спадкодавець: ОСОБА_3 .
Відповідно до архівної довідки № Т-40/05-08 від 10.11.2021 виданої Державним архівом Черкаської області Черкаської ОДА, у метричній книзі про народження Димитріївської церкви села Громи Уманського повіту Київської губернії (нині Уманського району Черкаської області) є такі відомості: «Ім`я народженого: ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Звання, прізвище, ім`я, по батькові батьків та їх віросповідання: с. Громи селянин « ОСОБА_27 и жена его Февронія Іоаннова оба православние».
Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00031619771 від 13.07.2021 року, батьками ОСОБА_7 , 1912 року народження вказані: батько - ОСОБА_6 , мати - ОСОБА_28 . Вказане підтверджує спорідненість ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , а саме той факт, що ОСОБА_7 є сином ОСОБА_6 .
Згідно з Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00028980631 від 19.12.2020 року, батьками ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_7 вказані: батько - ОСОБА_7 , мати - ОСОБА_30 . Вказане підтверджує спорідненість ОСОБА_29 та ОСОБА_7 , а саме той факт, що ОСОБА_29 є дочкою ОСОБА_7 .
Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (серії НОМЕР_3 від 21.07.1973), батьком записаний – ОСОБА_31 , а матір`ю – ОСОБА_32 . Вказане підтверджує спорідненість ОСОБА_3 та ОСОБА_33 , а саме той факт, що ОСОБА_3 є сином ОСОБА_34 .
Відповідно до архівної довідки № Т-38/05-08 від 10.11.2021 виданої Державним архівом Черкаської області Черкаської ОДА, вказано що, у метричній книзі про народження Димитріївської церкви села Громи Уманського повіту Київської губернії (нині Уманського району Черкаської області) є такі відомості: «Ім`я народженого: ОСОБА_35 , ІНФОРМАЦІЯ_9 . Звання, прізвище, ім`я, по батькові батьків та їх віросповідання: с. Громи селянин « ОСОБА_27 и жена его Февронія Іоаннова оба православние».
Як вказано в позові у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , був син – ОСОБА_11 . Однак, згідно з повідомленням № Т-35/05-08 від 05.01.2021, виданоим Державним архівом Черкаської області Черкаської ОДА, запис акту про народження гр. ОСОБА_11 по с. Громи Уманського району Черкаської області за 1893-1896 роки не виявлено. Перевірка проведена за 4 (чотири) роки. Книги реєстрації актів про народження за 1893-1896 роки по зазначеному населеному пункту на зберігання до держархіву області не надходили.
Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (серії НОМЕР_4 від 10.11.1921), батьком записаний – ОСОБА_11 , а матір`ю – ОСОБА_24 . Вказане підтверджує спорідненість ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .
В матеріалах справи міститься виписка із книги «Для регистраціи рождения села Громов Уманской волости и уезда Киевской губернии», отримана відповідачем на його запит, відповідно до якої вказано, що ОСОБА_36 народилась ІНФОРМАЦІЯ_11 , її батьками вказані – ОСОБА_11 , якому на день народження дочки ОСОБА_37 виповнилося 51 рік, мати – ОСОБА_38 .
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Юридичні факти це життєві обставини чи факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.
Встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб в судовому порядку можливо лише тоді, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.
Суд може розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, у зв`язку з яким виникають юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника тощо.
Із системного аналізу частини шостої статті 294, статті 315 ЦПК України вбачається, що за наявності спору про право суд в порядку позовного провадження може розглядати справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі й факти родинних відносин, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення або особа не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факти, що мають юридичне значення.
Зокрема, справи про спадкування повинні розглядатися судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.
Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторони, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі.
Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
У справах про встановлення фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів, суд може брати до уваги всі передбачені законом засоби доказування, серед яких показання свідків, що пояснюється відсутністю письмових доказів, які б посвідчували такі факти.
Встановлення факту родинних відносин між позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та спадкодавцем ОСОБА_3 , а саме, що вони є чотириюрідними братами є належним способом захисту спадкових прав позивача.
Відмовивши у позові, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав належних доказів на підтвердження родинних відносин між зазначеними особами.
Як видно із матеріалів справи, у ОСОБА_4 було два сина: ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_12 ) та ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_10 ).
У ОСОБА_6 був син ОСОБА_7 1912 року народження, у якого у свою чергу була дочка ОСОБА_29 (1936 року народження), а у останньої був син - спадкодавець ОСОБА_3 , 1973 року народження.
Щодо іншого сина ОСОБА_4 – ОСОБА_5 , то відомостей про народження його сина – ОСОБА_11 в матеріалах не міститься.
Але з матеріалів справи видно, що у ОСОБА_11 була дочка ОСОБА_12 , 1921 року народження, у якої є син ОСОБА_1 , 1953 року народження.
Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції послався на те, що  ОСОБА_17 народилась у 1921 році, а згідно книги реєстрації народження, станом на день народження доньки, ОСОБА_11 виповнився 51 рік, що вказує на рік його народження (1921р.-51р.) – 1870, що є неможливим, оскільки його батько, а саме ОСОБА_5 народився у 1874 році.
Зокрема із даних мотивів суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність родинних зв`язків.
Водночас, згідно з вищевказаною книгою реєстрації народження, станом на день народження ОСОБА_39 , ОСОБА_11 виповнився 51 рік, а дружині ОСОБА_40 45 років.
Водночас, з Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України ОСОБА_25 , батьком якої є ОСОБА_41 , а мати ОСОБА_42 народилася ІНФОРМАЦІЯ_13 .
З огляду на зазначені дані про народження, ОСОБА_43 народила доньку ОСОБА_44 у 1921 році у віці 39 років, а не 45, як зазначено у виписці із книги «Для регистраціи рождения села Громов Уманской волости и уезда Киевской губернии».
Вказана обставина ставить під сумнів правильність зазначення віку обох батьків при реєстрації народження ОСОБА_12 1921 року (матері позивача).
У суді першої інстанції були допитані свідки  ОСОБА_45 , ОСОБА_46 та ОСОБА_47 .
Свідки ОСОБА_48 та ОСОБА_49 підтвердили родинні зв`язки між позивачем та померлим ОСОБА_3 .
Свідок ОСОБА_47 в судовому засіданні заперечила факт наявності родинних зв`язку, та вказала, що позивач відноситься до іншої родини ОСОБА_14 , а позивач надавав допомогу ОСОБА_3 виключно за матеріальну винагороду.
У той же час на спростування наявності іншої родини ОСОБА_14 у даному селі, позивачем до апеляційної скарги долучено довідку видану Громівським старостинським округом Паланської сільської ради Уманського району Черкаської області від 08 січня 2024 року, в якій зазначено, що з часу реєстрації шлюбу даної родини в 1945 році, на території с. Громи інші жителі з прізвищем « ОСОБА_14 » не проживали.
Аналізуючи в сукупності обставини у даній справі, колегія суддів доходить висновку, що матеріали справи не містять достатніх, належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт того, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 були чотириюрідними братами по лінії матерів, оскільки жодних даних з приводу народження ОСОБА_11 та його спорідненості з ОСОБА_5 матеріали справи не містять.
Слід зауважити, що посилання суду на розбіжності в імені та по батькові батька позивача в реєстраційних документах (в свідоцтві про шлюб та в свідоцтві про народження) значення для вирішення даної справи не мають, оскільки походження та родинні зв`язки підлягають доведенню саме по лінії матері позивача.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скарги без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 35, 258, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката Гребенюка Сергія Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19 грудня 2023 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Повний текст постанови складено 14 березня 2024 року.

Судді: