Справа № 461/3647/23                                Головуючий у 1 інстанції: Кротова О.Б. 
Провадження № 22-ц/811/2677/23                        Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
       16 січня 2024 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Ніткевича А.В., 
суддів: Бойко С.М., Копняк С.М., 
розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Львівського апеляційного суду в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – адвоката Маленко Олександра Васильовича на рішення Галицького районного суду м. Львова від 14 серпня 2023 року в складі судді Кротової О.Б. у справі за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, -
встановив:
У травні 2023 року позивач АТ «Ідея Банк» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 123658,79 грн., а також судовий збір в розмірі 2684 грн.
В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що 10.04.2021 між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено Угоду №С-610-010059-21-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Згідно із умовами кредитного договору відповідач отримав кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по відкритому поточному рахунку № НОМЕР_1 (до впровадження в Україні міжнародних номерів банківських рахунків – НОМЕР_2 ), операції за яким можуть здійснюватись за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу в межах встановленого кредитним договором ліміту кредитної лінії, доступного відповідачу. Процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 55,52% річних. Максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000 грн. Ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди становить 75000 грн.
Позивач виконав свої зобов`язання згідно умов кредитного договору. Останній платіж/зарахування (поповнено поточний рахунок) здійснено 21.10.2021. Відповідач не виконує свої зобов`язання, передбачені договором, внаслідок чого станом на 13.04.2023 утворилась заборгованість в розмірі 123658,79 грн., яка складається: основний борг – 87275,52 грн., прострочений борг – 5153,36 грн., прострочені проценти – 31229,91 грн. 
Заборгованість відповідача підтверджується випискою по особовому рахунку № НОМЕР_1 та довідкою – розрахунком заборгованості станом на 13.04.2023. 
Відтак, у зв`язку із невиконанням умов кредитного договору, 01.03.2023 на адресу відповідача направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань. Згідно даної вимоги АТ «Ідея Банк» вимагало терміново, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення кредитором цієї вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, а також суму пені, нарахованої на день повного погашення заборгованості та інші платежі за кредитним договором. Також відповідача повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором в тридцятиденний строк з дня направлення цієї вимоги до нього будуть здійсненні заходи щодо примусового стягнення заборгованості за кредитним договором на власний вибір кредитора.
Оскаржуваним рішенням Галицького районного суду м. Львова від 14 серпня 2023 року позов Акціонерного товариства «Ідея Банк» задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість за Угодою №С-610-010059-21-980 від 10.04.2021 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки в розмірі 123 658,79 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» сплачений судовий збір в розмірі 2684 грн.
Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 , в інтересах якого апеляційну скаргу подано адвокатом Маленко О.В., вважає таке незаконним та необгрунтованим, висновки суду грунтуються на припущеннях.
В обгрунтування вимог покликається на те, що судом неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права. 
Зокрема зазначає, що суд покликаючись на на п. 2.3 Угоди С-610-010059-21-980 та п. 10.24 Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, не врахував того факту, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме вказаний Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб у відповідній редакції, зокрема п. 10.24 містив умови, що у разі незгоди клієнта із зміненим розміром ліміту кредитної лінії клієнт зобовязаний протягом 10 календарних днів з дня отримання від банку інформації щодо зміни розміру ліміту кредитної лінії надати до банку заяву щодо анулювання кредитної лінії та повністю повернути заборгованість по кредиту. 
Роздруківка із сайту Позивача щодо наявності та умов Договору комплексного банківського обслуговування не може бути належним доказом у справі, оскільки цей доказ повінстю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни (постанова Великої Палати Верховного Суду по справі №342/180/17 від 03.07.2019). 
Відхиляючи доводи відповідача щодо нарахування процентів по кредитному договору поза межами строку кредитування, суд виходив з положень п.п. 2.2, 3.1 Угоди С-610-010059-21-980 та п. 10.26 Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, при цьому не врахував, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме вказаний Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб у відповідній редакції надавались відповідачу на ознайомлення та він погодився з ними, підписуючи Угоду С-610-010059-21-980 про відкриття кредитної лінії, обслуговування кредитної картки від 10.04.2021 року, а також те, що вказаний документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містив умови, зокрема, з приводу потреби подання письмової заяви про анулювання кредитної лінії. 
Просить скасувати рішення Галицького районного суду м. Львова від 14 серпня 2023 року та ухвалити нове рішення, яким стягнути основний борг в сумі 75 000 грн., а в решті позовних вимог відмовити. Судові витрати покласти на позивача. 
У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Ідея Банк» вказав, що оскаржуване рішення є законним, ухваленим відповідно до норм матеіального права та з дотриманням норм процесуального права, натомість апеляційну скаргу відповідача безпідставною. 
Відповідно до частини 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою апеляційне провадження.
Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 369 ЦПК України).
Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду першої інстанції з вимогами щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, сумарний розмір якої не перевищує ста прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Враховуючи наведене, справа була призначена для розгляду апеляційним судом в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
При цьому, згідно із ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, відтак колегія суддів інформувала учасників справи про час і день розгляду справи, шляхом оприлюднення інформації про розгляд справи на офіційному сайті Львівського апеляційного суду.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 ЦК України).
Тлумачення якстатті 3 ЦК Українизагалом, так і пункту 6 статті 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина першастатті 15 ЦК України, частина першастатті 16 ЦК України).
Задовольняючи позовні вимоги АТ «Ідея Банк» суд першої інстанції виходив з підставності та доведеності вимог АТ «Ідея Банк» про стягнення з відповідача у повному обсязі заборгованості.
Встановивши, що дійсно ОСОБА_1 прострочив погашення поточних платежів по кредиту та нарахованих відсотків, належним чином не повертає отриманий кредит, не виконує взятих на себе за договором зобов`язань, на спростування вимог позивача, відповідач не надав жодних доказів, а тому дійшов висновку про задоволення позову.
З такими висновками суду першої інстанції апеляційний суд погоджується з огляду на таке.
Судом встановлено, що 10.04.2021 між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено Угоду №С-610-010059-21-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, яка діє згідно з умовами Договору комплексного банківського обслуговування (надалі ДКБОФО), що затверджений розпорядженням Банку із усіма змінами та доповненнями до нього, діюча редакція якого розміщена в загальному доступному місці і Банку та на його сайті. 
Згідно із п. 2 Угоди Банк надає Клієнту кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по рахунку на наступних умовах:
2.1. Максимальний ліміт Кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000 грн. 
2.2. Строк дії Кредитного ліміту складає 12 місяців з можливістю автоматичної пролонгації, згідно з умовами ДКБОФО.
2.3. Ліміт Кредитної лінії, доступний Клієнту на момент укладення Угоди , становить 75 000 грн. та може бути змінений в межах встановленого Угодою максимального ліміту Кредитної лінії за ініціативою Банку, про що буде повідомлено Клієнта додатково. 
2.4. Процентна ставка за користування коштами Кредитної лінії становить 58,8% річних (4,9% в місяць) – по операціях видачі готівки; 34,8% (2,9% в місяць) – поточних операціях, згідно Тарифів Банку. 
Згідно із п.3 Угоди, нанесення власноручного підпису під цією Угодою позичальник підтверджує своє місце праці та розмір середнього заробітку, погоджується з тим, що ДКБОФО, Тарифи та Паспорт споживчого кедиту є невід`ємними складовими цієї Угоди та зобов`язується виконувати їх умови (п. 3.1.). 
У п.3.2. зазначено, що позичальник акцептує Публічну пропозицію про приєднання до ДКБОФО, яка зберігається на офіційному сайті Банку www.ideabank.ua://ideabank.ua; Публічну пропозицію укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки Банку АТ «Ідея Банк» (оферта), яка розміщена на офіційному веб-сайті Банку www.ideabank.ua://ideabank.ua. Підтверджує, що в день укладення цієї Угоди у відділенні Банку або Кредитного посередника, за його вибором, надано та ним отримано примірник ДКБОФО та Тарифи, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Позичальник беззастережно погоджується з тим, що Банк має право в односторонньому порядку вимагати дострокового повернення кредиту відповідно до ДКБОФО.
Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, що підтверджується випискою по особовому рахунку № НОМЕР_1 (до впровадження в Україні міжнародних номерів банківських рахунків – НОМЕР_2 ).
Як вбачається із наданої в матеріалах справи виписки з особового рахунку по кредитному договору, останній платіж ОСОБА_1 здійснив 21.10.2022.
У зв`язку із неналежним виконанням умов договору №С-610-010059-21-980 від 10.04.2021, 04 січня 2023 року на адресу ОСОБА_1 банком направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями списків про згрупування поштових відправлень.
Згідно із даною вимогою заборгованість за Кредитним договором станом на 01.03.2023 становила 123 658 грн. 79 коп, з яких: 89 623,80 грн. – основного боргу, 2805,08 грн. – простроченого боргу, 24 427,71 – прострочені проценти, 6802,20 грн. – строкові проценти. 
АТ «Ідея Банк» вимагав терміново, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення кредитором цієї вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, а також суму пені, нарахованої по день повного погашення заборгованості та інші платежі за кредитним договором.
Також, відповідачу повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором в тридцятиденний строк з дня направлення цієї вимоги банком будуть здійсненні заходи щодо примусового стягнення із відповідача заборгованості за кредитним договором на власний вибір кредитора.
Відповідач у встановлений строк зобов`язання за Кредитним договором не виконав, внаслідок чого, станом на 13.04.2023 утворилась заборгованість в розмірі 123658,79 грн., яка складається із: основний борг – 87275,52 грн., прострочений борг – 5153,36 грн., прострочені проценти – 31229,91 грн., що підтверджується випискою по особовому рахунку № НОМЕР_1 (до впровадження в Україні міжнародних номерів банківських рахунків – НОМЕР_2 ), детальним розрахунком заборгованості за Угодою С-610-010059-21-980 про відкриття кредитної лінії, обслуговування кредитної карти від 10.04.2021 та довідкою-розрахунком заборгованості станом на 13.04.2023.
Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).
Згідно із положеннями ст.509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до вимог ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Порушенням зобов`язання, згідно зі ст. ст. 610, 611 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), правовими наслідками, зокрема, є відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Статтею 623 ЦК України встановлено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно із вимогами ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).
Зважаючи на те, що відповідачем належним чином не виконано умови кредитного договору, заборгованість у повному обсязі не погашено, її розмір не спростовано, то суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.
Всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, відповідач не надав ні суду першої, ні суду апеляційної інстанції належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів щодо відсутності заборгованості за кредитним договором, а саме на підтвердження виконання ним зобов`язань за кредитним договором щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами.
Угода № С-610-010059-21-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, укладена 10.04.2021 між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 , відповідачем не оспорювалась, недійсною в судовому порядку не визнавалася, а відтак є чинною і підлягає до виконання її сторонами.
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Враховуючи, що між сторонами було досягнуто згоди за істотними умовами спірного кредитного договору, такий правочин, відповідно до вимог статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим цей договір, відповідно до статті 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.
Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 , підписавши 10.04.2021 Угоду №С-610-010059-21-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитноi картки, досягли згоди щодо всіх її істотних умов, ОСОБА_1 був ознайомлений з умовами угоди, з якими він погодився в повному обсязі, оскільки підписав угоду та протягом тривалого часу з моменту укладення кредитної угоди отримував кредитні кошти, частково повертав кредитні кошти та сплачував передбачені угодою платежі, в тому числі відсотки.
Доводи апелянта на те, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме вказаний Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб у відповідній редакції, зокрема п. 10.24 містив умови, що у разі незгоди клієнта із зміненим розміром ліміту кредитної лінії клієнт зобовязаний протягом 10 календарних днів з дня отримання від банку інформації щодо зміни розміру ліміту кредитної лінії надати до банку заяву щодо анулювання кредитної лінії та повністю повернути заборгованість по кредиту, колегія суддів відхиляє з огляду на те, що на спростування наведеного, стороною позивача не наданої жодного доказу. 
Зокрема, протягом тривалого періоду часу відповідач користувався наданими Банком коштами, жодних претензій до Банку щодо збільшення ліміту не висловлював. Окрім того, відповідачем не заперечувався той факт, що збільшена сума кредитного ліміту була зарахована в погашення заборгованості за несплаченими відповідачем процентами, тобто отримана відповідачем.
Аргументи про те, що матеріали справи не містять доказів, що саме вказаний Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб у відповідній редакції надавались відповідачу на ознайомлення та він погодився з ними, підписуючи Угоду С-610-010059-21-980 про відкриття кредитної лінії, обслуговування кредитної картки від 10.04.2021 року, колегією суддів відхиляються як безпідставні, з огляду на зміст Угоди №С-610-010059-21-980 від 10.04.2021, де у п. 3.2. зазначено, що позичальник акцептує Публічну пропозицію про приєднання до ДКБОФО, яка зберігається на офіційному сайті Банку www.ideabank.ua://ideabank.ua; Публічну пропозицію укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки Банку АТ «Ідея Банк» (оферта), яка розміщена на офіційному веб-сайті Банку www.ideabank.ua://ideabank.ua,а також підтверджує, що в день укладення цієї Угоди у відділенні Банку ним отримано примірник ДКБОФО та Тарифи, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення.
Враховуючи те, що судом не встановлено, що відповідач подав письмову заяву про анулювання кредитної лінії, банк правомірно прийняв рішення про можливість пролонгації дії кредитної лінії, що відповідає умовам кредитного договору та Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, а тому, нарахування банком процентів відбувалось в межах строку дії кредитного договору.
Суд першої інстанції правильно зауважив, що у даному випадку, не можуть бути застосовані висновки Великої Палати Верховного суду від 05.04.2023 у справі №910/4518/16, на які посилається представник відповідача, оскільки вона стосується ситуації, коли строк дії кредитного договору закінчився, а як було обґрунтовано вище, строк дії укладеного між сторонами по даній справі кредитного договору не закінчився.
Таким чином, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що розмір кредитної заборгованості та її складові відповідач не спростував, належного контррозрахунку боргу не надав.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі норм матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, тому підстави для його скасування відсутні.
Європейський суд з прав людини вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).
Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -
постановив:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Маленко Олександра Васильовича - залишити без задоволення.
Рішення Галицького районного суду м. Львова від 14 серпня 2023 року - залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 16 січня 2024 року.

Головуючий         А.В. Ніткевич

Судді:                 С.М. Бойко

       С.М. Копняк