ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

14 березня 2024 року 	м.Суми	

Справа №585/1725/23 
Номер провадження 22-ц/816/245/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Філонової Ю. О. ,  Рунова В. Ю. 
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 
на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 вересня 2023 року у складі судді Цвєлодуб Г.О., ухваленого в м. Суми, повний текст якого виготовлено 29 вересня 2023 року, 
в цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу з розподілу природного газу,
в с т а н о в и в :

У квітні 2023 року Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» (далі – АТ «Сумигаз») звернулося до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 та користується послугами розподілу (доставки) природного газу, які надає АТ «Сумигаз». За цією адресою відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 . 
Вказує, що відповідач зобов`язання належним чином не виконує, надані товариством послуги з розподілу природного газу не оплачує, внаслідок чого за період з 01 вересня 2021 року до 31 березня 2023 року утворилася заборгованість у розмірі 2674 грн 27 коп. 
Крім того, за прострочення боржником виконання грошових зобов`язань підлягає застосуванню ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Просило суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за послуги з розподілу природного газу у розмірі 2674 грн 27 коп., інфляційні збитки в сумі 10 грн 20 коп., 3% річних в сумі 01 грн 45 коп. 
Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 вересня 2023 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Сумигаз»» заборгованість за послугу з розподілу природного газу по о/р № 1200327745 в сумі 2674 грн 27 коп., інфляційні збитки в сумі 10 грн 20 коп., 3 % річних в сумі 1 грн 45 коп. та судовий збір в сумі 2684 грн 00 коп. 
Не погодившись із рішеннями суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. 
У доводах апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції не встановлено, що саме являє собою розподіл природного газу, в який спосіб позивач здійснював розподіл природного газу до його будинку. Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги надані його представником докази, якими підтверджується факт фізичного від`єднання АТ «Сумигаз» від газотранспортної системи 16 березня 2021 року, шляхом встановлення заглушки та її опломбування, що підтверджує не надання позивачем послуг у спірний період. Тобто, на думку заявника апеляційної скарги, позивач своїми діями фактично розірвав договір розподілу природного газу з 16 березня 2021 року. 
Наголошує на тому, що він жодних договорів із позивачем на розподіл природного газу не укладав, зокрема нічого не підписував, не отримував рахунків від позивача, актів виконаних робіт за надані послуги з розподілу природного газу.
Стверджує, що газові комунікації перебувають у його особистій власності та власності територіальної громади с. Плавинище Роменського району, а позивачем не обґрунтовано підстави їх використання без їх дозволу. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження існування у АТ «Сумигаз» прав на газові мережі, розташовані в ч. Плавинище Роменського району. 
На переконання заявника апеляційної скарги, наданими його представником доказами, які судом першої інстанції безпідставно не взяті до уваги, підтверджується, що з 18 липня 2023 року АТ «Сумигаз» є філією та входить до ТОВ «Газорозподільні мережі України». Крім того вказує і на те, що судом першої інстанції відмовлено у задоволенні клопотання його представника про витребування у позивача доказів, чим порушено права на судовий захист.         
Також стверджує, що позивачем сфальсифіковано розрахунки річної замовленої потужності за період з 01 вересня 2021 року по 31 березня 2023 року та підроблено розрахунки на оплату послуг з постачання природного газу, що були надані суду. 
Зазначає і про те, що з вимогами про стягнення штрафних санкцій позивач звернувся поза межами строків позовної давності. 
АТ «Сумигаз» подано відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду, просить його залишити без змін, а доводи апеляційної скарги – без задоволення. При цьому, вказує на те, що припинення газопостачання, шляхом встановлення заглушки та пломби на дільниці газопроводу, який належить споживачу, товариство продовжувало забезпечувати можливість цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи та передачу належних споживачу об`ємів природного газу з дотриманням належного рівня надійності, безпеки, якості та величини його тиску та межі балансової належності. Наголошує на тому, що відповідачу правомірно продовжено нарахування річної замовленої потужності. АТ «Сумигаз» продовжує існувати, як окрема юридична особа, яка не пов`язана з Сумською філією ТОВ «Газорозподільні мережі України». 
Крім того, 30 січня 2024 року ОСОБА_1 на адресу апеляційного суду направив клопотання про поновлення процесуального строку на прийняти додаткових доказів у справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи те, що апеляційна скарга подана на рішення суду з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить будинок АДРЕСА_1 (а.с. 8-9). 
Згідно довідки АТ «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз», в березні 2016 року за адресою: АДРЕСА_1 , споживачу була надана квитанція на оплату спожитих послуг та два екземпляри належним чином оформлених заяв-приєднання з додатками, відповідно до умов договору розподілу природного газу (для побутових споживачів) на ім`я ОСОБА_1 (о/р 1200327745). Другий примірник заяви-приєднання на їх адресу від споживача не надійшов, але споживачем 01 червня 2019 року абонентом в телефонному режимі були передані показники лічильника газу в об`ємі 18,17 м куб., 19 вересня 2019 року контролером газорозподільної організації, за підписом споживача були зняті показники лічильника газу в об`ємі 1,68 м куб., 27 квітня 2020 року здійснена оплата послуг з розподілу природного газу в розмірі 94,93 грн через відділення «Приватбанка», що, в свою чергу, являється фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (а.с. 8).
01 березня 2023 року АТ «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» на адресу відповідача ОСОБА_1 направлено досудове попередження з вимогою сплатити протягом 5 календарних днів заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу, що підтверджується квитанцією Укрпошти та роздруківкою щодо відстеження поштового відправлення (а.с. 10). 
Відповідно до даних по особовому рахунку боржника річна замовлена потужність на 2021 рік складає 314 куб.м., щомісячна - 40,19 куб.м., на 2022 рік – 2852,76 куб.м., щомісячна – 382,27 куб.м., на 2023 рік складає 314 куб.м., щомісячна - 42,08 куб.м. Заборгованість за період з 01 вересня 2021 року до 31 березня 2023 року становить 2674 грн 27 коп. Відповідно розрахунку, сума, на яку збільшується борг внаслідок інфляційних процесів за період вересень 2021 року – січень 2022 року інфляційні збитки – 10,20 грн., за період з 01 вересня 2021 року до 31 січня 2022 року 3 % річних – 1,45 грн. (а.с. 11).
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач фактично приєднався до умов договору розподілу природного газу. Обов`язку щодо сплати за надані позивачем послуги з розподілу природного газу, відповідачем виконано не було. Розмір заборгованості відповідача підтверджується наданим позивачем розрахунком річної замовленої потужності за період з 01 вересня 2021 року до 31 березня 2023 року. 
Крім того, встановивши, що мало місце прострочення виконання зобов`язання з оплати наданих позивачем послуг, суд першої інстанції дійшов до висновку, що є підстави для стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних. 
Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, так як вони не відповідають вимогам закону та обставинам справи. 
Правовідносини, які виникли між споживачем та газорозподільною організацією врегульовано Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року №2494 (далі - Кодексом ГРМ), постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498 «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу».
Відповідно до статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» суб`єктами ринку природного газу є: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач.
Статтею 40 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.
Пунктом 3 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ визначено, що його дія поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем.
Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу - це правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу.
Доступ до газорозподільної системи - це право користування потужністю складової (об`єкта) газорозподільної системи в обсязі та на умовах, встановлених у договорі (технічній угоді) про надання відповідних послуг з оператором газорозподільної системи.
Оператор газорозподільної системи - це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.
Споживачем природного газу (споживач) є фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу.
Відповідно до пункту 2 глави 2 розділу І Кодексу ГРМ оператор ГРМ здійснює діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії.
Згідно з пунктом 5 глави 2 розділу І Кодексу ГРМ взаємовідносини, пов`язані з розподілом природного газу споживачам, у тому числі побутовим споживачам, підключеним до/через ГРМ, включаючи забезпечення Оператором ГРМ цілодобового їх доступу до ГРМ для споживання (розподілу) належного їм (їх постачальникам) природного газу, регулюються договором розподілу природного газу, укладеним між Оператором ГРМ та споживачем відповідно до вимог глави 3 розділу VІ цього Кодексу.
Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ для забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи та можливості розподілу (переміщення) належного споживачу (суміжному суб`єкту ринку природного газу) природного газу ГРМ обов`язковою умовою є наявність фізичного підключення об`єкта споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) до ГРМ.
Споживачі, у тому числі побутові, та суміжні суб`єкти ринку природного газу, які фізично підключені до ГРМ, забезпечуються цілодобовим доступом до ГРМ та можливістю розподілу (переміщення) природного газу ГРМ у порядку, визначеному в розділі VI цього Кодексу.
Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498 (далі - Типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом.
Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ.
Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.
Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.
Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу.
Згідно з пунктом 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу між оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті регулятора та оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.
Пунктом 5 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ визначено, що для забезпечення приєднання до договору розподілу природного газу всіх фактично підключених до/через ГРМ споживачів (у тому числі побутових споживачів) оператор ГРМ в установленому цією главою порядку направляє кожному споживачу супровідним листом за формою додатка 3 до типового договору розподілу природного газу сформовану заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу з персоніфікованими даними споживача та його об`єкта, що складається за формою додатка 1 (для побутових споживачів) до типового договору розподілу природного газу. Персоніфіковані дані мають бути достатніми для проведення розрахунків та визначення об`єму споживання природного газу, зокрема мають містити присвоєний споживачу персональний ЕІС-код як суб`єкту ринку природного газу та за необхідності ЕІС-код його точки (точок) комерційного обліку, величину приєднаної потужності об`єкта споживача та перелік комерційних вузлів обліку (за їх наявності).
У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.
Підпунктом 6 пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування не облікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу.
Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (пункт 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ).
Таких же висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 01 листопада 2021 року у справі № 591/4825/20 (провадження № 61-11470св21). 
Установлено, що оператором газорозподільної системи на території Роменського району Сумської області на підставі відповідної ліцензії у період з 01 вересня 2021 року до 31 березня 2023 року було АТ «Сумигаз», а ОСОБА_1 є споживачем послуг природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , якому присвоєно номер особового рахунку № НОМЕР_1 , до березня 2021 року фактично споживав природний газ, відповідач повідомляв показники лічильника, що свідчить про існування між сторонами договірних правовідносин, оформлених шляхом приєднання побутового споживача до Типового договору розподілу природного газу.
Пунктом 9 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ передбачено, що припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадків, передбачених цим пунктом, у тому числі розірвання цього договору або внесення змін до заяви-приєднання, що є додатком до договору розподілу природного газу, та вилучення об`єкта споживача.
Якщо припинення або обмеження розподілу природного газу здійснюється за ініціативи Оператора ГРМ у випадках, передбачених пунктом 3.17 глави 3 розділу V Правил безпеки систем газопостачання, нарахування вартості послуги за договором розподілу природного газу не здійснюється. При цьому місячна вартість послуг розподілу зменшується з урахуванням кількості днів припинення (обмеження) розподілу природного газу. Таке припинення (обмеження) та відновлення розподілу природного газу споживачу здійснюється за рахунок Оператора ГРМ.
У пункті 3.17 глави 3 розділу V Кодексу ГРМ зазначено, що перед ремонтом і при тривалій зупинці (понад 3 доби) установки (за винятком котлоагрегатів, що знаходяться в резерві) газопровід до неї і газопровід до пальника (при його живленні від колектора до відключення на установку) необхідно відключати від діючих газопроводів першим по ходу газу до неї запірним пристроєм із встановленням інвентарної заглушки. Газопроводи безпеки у цей час повинні залишатися у відкритому стані.
Колегія суддів вважає, що є підстави для задоволення клопотання ОСОБА_1 про прийняття додаткових доказів, зокрема, акту про припинення/обмеження розподілу природного газу побутовим споживачам від 16 березня 2021 року. 
Встановлено, що копія акту від 16 березня 2021 року №287 була направлена АТ «Сумигаз» на запит ОСОБА_1 31 жовтня 2023 року, тобто вже після ухвалення судом оскаржуваного рішення. З клопотанням про витребування цього доказу відповідач звертався до суду першої інстанції, проте це клопотання судом залишено без розгляду. 
Підлягає врахуванню також та обставина, що зазначений акт перебував в розпорядженні позивача, однак його не було надано суду при зверненні до суду з позовом, на підтвердження заявлених позовних вимог.
Таким чином, з огляду на те, що акт від 16 березня 2021 року не було подано відповідачем у визначені ч. 3 ст. 83 ЦПК України строки у зв`язку з відсутністю цього доказу в нього, а тому колегія суддів вважає, що цей акт підлягає врахуванню апеляційним судом при перегляді рішення суду. 
Так, з акту про припинення/обмеження розподілу природного газу побутовим споживачем №287 від 16 березня 2021 року вбачається, що побутовому споживачу ОСОБА_1 , об`єкт споживача: буд. АДРЕСА_1 припинено розподіл природного газу з підстав наявності витоків газу, що неможливо ліквідувати (п.5.7. грали 5 розділу V Кодексу ГРМ). Станом на час розгляду справи апеляційним судом газопостачання до належного відповідачу домоволодіння не було відновлено. 
Тобто, фактично причиною припинення розподілу природного газу до домоволодіння відповідача, шляхом встановлення заглушки, є необхідність усунення недоліків в системі газопостачання, що потягли за собою витік газу.
Ствердження позивача про те, що у спірний період відповідач був забезпеченим доступом до газорозподільної системи, належної потужності системи на підставі укладеного між ними договору, колегія суддів вважає непереконливими, адже протягом тривалого періоду часу газопостачання до домоволодіння відповідача позивачем не було відновлено, виявлені під час встановлення заглушки та опломбування недоліки в системі газопостачання відповідача не було усунуті. 
Врахувавши те, що необхідність здійснення ремонтних робіт в системі газопостачання, відповідно до пункту 9 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ звільняє споживача від обов`язку сплати вартості послуги за договором розподілу природного газу, колегія суддів дійшла до висновку про відсутність правових підстав для нарахування відповідачу у період з 01 вересня 2021 року до 31 березня 2023 року послуг з розподілу природного газу. 
Відсутність порушення взятих на себе зобов`язань за договором розподілу природного газу зі сторони відповідача, виключає також і стягнення з нього інфляційних втрат на 3% річних. 
За встановлених обставин справи, рішення суду підлягає скасуванню на підставі п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог АТ «Сумигаз».
Враховуючи положення ч.ч. 1, 13 ст. 140 ЦПК України, з позивача на користь відповідача належить стягнути 4026 грн 00 коп. судового збору, за апеляційний перегляд рішення суду. 
Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 вересня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення.
Відмовити у задоволенні позову Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз»». 
Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз»» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 4026 гривень 00 копійок за апеляційне оскарження рішення суду. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий -  	О. І. Собина	

Судді:                                                                                        Ю. О. Філонова 

                                                                                                   В. Ю. Рунов