ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/142/24 Справа № 693/1441/23 Категорія: ст.130 КУпАП	Головуючий у І інстанції Шимчик Р. В.   Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2024 року Суддя Черкаського апеляційного суду Поєдинок І.А., за участю захисників Кравця С.В. та Поліщука Р.А., розглянувши апеляційну скаргу захисника в інтересах правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Жашківського районного суду Черкаської області від 26.01.2024 року якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , безробітного, -
визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддано стягненню у вигляді штрафу на користь держави в сумі - 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, що складає одну тисячу неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.
в с т а н о в и в :

  Відповідно до постанови суду першої інстанції, 09.11.2023 року о 17 год. 50 хв. по вул. Одеська у м. Жашків Черкаської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Меrcedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» під відеозапис бодікамери № 020. Результат 1.32 %. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9 А Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
           Постановою судді Жашківського районного суду Черкаської області від 26.01.2024 року, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддано стягненню у вигляді штрафу на користь держави в сумі - 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, що складає одну тисячу неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник в інтересах ОСОБА_1   подав апеляційну скаргу, в якій просить:
         Скасувати постанову Жашківського районного суду Черкаської області від 26 січня 2024 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 сг.130 КУпАІІ, а провадження по справі відносно нього закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
          Вважає, що судом були неправильно застосовані норми матеріального права та порушені норми процесуального права, а також, при винесенні даної постанови, суддею порушено принцип верховенства права, законності, рівності усіх учасників судового процесу перед Законом та судом. 
        Суд недостатньо аргументував та мотивував своє рішення, ухвалив його на припущеннях, не всебічно, не повно, не об`єктивно з`ясовано обставини справи, не досліджено у повному обсязі матеріали справи, не надано їм належну правову оцінку, не з`ясовано додаткові обставини, що мають важливе значення для правильного та законного вирішення справи, а також суд допустив неправильне застосування норм права, що призвело до винесення незаконної постанови, котра підлягає скасуванню.
В матеріалах справи відсутні достатні, належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 , судом першої інстанції не дано належної правової оцінки тій обставині, що всі докази були здобуті з порушенням чинного законодавства, відомчих інструкцій, а також з порушенням конституційних прав і свобод, в тому числі права на захист.
В порушення вищевказаних вимог суд першої інстанції неповно та не всебічно дослідив усі обставини справи, не оцінив належним чином докази, які наявні в матеріалах даної справи.
Судом першої інстанції не враховано практику ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватись до кримінального процесуального законодавства.
Вказує, що ОСОБА_1 свою вину не визнає, 09.11.2023 року не перебував та не керував транспортним засобом, а також повністю не погоджується з протоколом про адміністративне правопорушення, який був складений відносно нього і вважає його недійсним, оскільки він був складений з порушення порядку для його складання згідно положень КУпАП, чинного законодавства та нормативно-правових актів України.
З матеріалів даної справи об`єктивно видно, що при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та оформленні його результатів поліцейським було грубо порушено порядок проведення такого огляду та складання адміністративних матеріалів разом з відповідним протоколом про адміністративне правопорушення.
Вказує  на те, що коли працівник поліції підійшов до транспортного засобу ОСОБА_1 , в обгрунтування причини на думку поліцейського зупинки транспортного засобу було порушення ПДР України, а саме не пристебнутий ременем безпеки водієм, при цьому доказ такого порушення поліцейським не було надано, а враховуючи, що на вулиці була вже темна пора доби, поліцейський не мав такої можливості достовірно побачити чи був водій пристебнутий.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення захисників, які підтримали подану апеляційну скаргу, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга  підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необгрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Вважаю, що зазначена постанова судді є необґрунтованою.
Суддя районного суду не вірно встановив фактичні обставини справи та прийняв необґрунтоване рішення щодо доведеності вини гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Таким чином відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає саме за керування транспортним засобом в стані сп`яніння.
Суд апеляційної інстанції вважає, що у справі відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 09.11.2023 року о 17 годині 50 хвилин керував транспортним засобом.
На підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, працівниками поліції до суду були надані протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №048896 від 09.11.2023 року, відеозапис з бодікамери поліцейського на DVD-R диску.
Інші які-небудь докази на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в матеріалах справи відсутні.
З позиції сторони правопорушника ОСОБА_1 , яка наявна в матеріалах справи, ОСОБА_1 09.11.2023 року о 17 годині 50 хвилин не керував транспортним засобом.
Як було встановлено із переглянутого відеозапису, долученого до адміністративних матеріалів, співробітники поліції пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі.
Сам момент керування ОСОБА_1 транспортним засобом у час та місці зазначені в протоколі на відеозапису не зафіксований.
Отже, аналіз наведених вище обставин та доказів в їх сукупності не дає достатніх і переконливих підстав дійти висновку про наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.
Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 09.11.2023 року о 17:50 год. керував транспортним засобом Меrcedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_1 . На відеозаписі долученому до матеріалів справи відсутня зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .. 
У зв`язку з цим, подальше проходження огляду на стан сп`яніння не пов`язане із фактом керування ним автомобілем. Вказані обставини також об`єктивно підтверджується оглянутим відеозаписом.
Таким чином, викладене у своїй сукупності свідчить, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки відсутні докази на підтвердження факту керування останнього транспортним засобом у час та місці зазначеному у протоколі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Жодних доказів в розумінні статті 251 КУпАП на спростування вищевказаного в матеріалах справи немає.
Крім того, як зазначив Верховний суд у Постанові від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
За змістом статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях та усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (частина 1 статті 7 КУпАП).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
З огляду на вказане, проаналізувавши та оцінивши відповідно до вимог ст. 252 КУпАП наведені вище обставини справи та докази в їх сукупності, суд апеляційної інстанції вважає, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Тому, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а апеляційну скаргу захисника в інтересах ОСОБА_1 –  слід задовольнити частково.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

          Апеляційну скаргу захисника в інтересах  ОСОБА_1 – задовольнити частково.
          Постанову судді Жашківського районного суду Черкаської області від 26.01.2024 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП – скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
        Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.  

Суддя                                                                                                       І.А. Поєдинок